ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/1132/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В. О.,

Радченка С.В.,

секретар Андреєва В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Мегабанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Мегабанк» Бондаренко Марини Григорівни на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, у складі головуючого судді Шестакової Я.В., від 22 липня 2025 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діяла ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання зобов`язання виконаними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк» 05 вересня 2007 року укладено кредитний договір № 350-21пв/2007.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсон від 21 січня 2010 року вказаний кредитний договір розірвано та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 40493.00 доларів США та 20487,25 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсон від 20 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року в сумі 1798 доларів США та 1436,15 гривень.

Олешківським ВДВС у Херсонській області 05 січня 2022 року відкрито виконавче провадження № 68031661 та 02 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68031668 від 02.02.2022 року з примусового виконання виконавчих листів № 2-1009/2010 від 12 жовтня 2010 року та 2110/3769/12 від 14 серпням 2012 року, виданих на виконання зазначених вище рішень суду. Вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження.

30 грудня 2021 року АТ «Мегабанк» звернулось до позивача з вимогою щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 0 вересня 2007 року в сумі 28819,12 доларів США та 22240,22 гривень.

25 січня 2022 року позивач звернувся до АТ «Мегабанк» з заявою щодо списання залишку суми боргу по кредитному договору № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року, відкликання стосовно нього та поруки виконавчих листів, припинити претензійну роботу по вказаному кредитному договору, при умові сплати ним та особою поруки до банку 100000 гривень.

10 лютого 2022 року АТ «Мегабанк» направив позивачу пропозицію відповідно до якої при сплаті до 31 березня 2022 року заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року в сумі не меншій 100000 гривень та 168,44 грн судових витрат банк зобов`язується припинити будь-яку претензійно-позовну роботу та примусове стягнення заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року.

ОСОБА_1 погодився та прийняв пропозицію банку, сплативши 16 лютого 2022 року на вказаний банком рахунок кошти в сумі 100168,44 гривень, що включають заборгованості за кредитним договором в сумі 100000 гривень та 168,44 грн судових витрат.

Отже, сплативши 16 лютого 2022 року на рахунок банку визначену умовами договору прощення боргу суму, ОСОБА_1 виконав в повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року.

Посилаючись на те, що Банк свої зобов`язання по списанню з відповідача коштів які залишилися не виконав, позивач просив визнати виконаним його зобов`язання за кредитним договором №350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року укладеним між ним та ПАТ «Мегабанк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконаним зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року укладеним між ним та ПАТ «Мегабанк».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 відбулось укладення договору прощення боргу за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року шляхом направлення відповідачем пропозиції щодо укладення такого договору та прийняття позивачем пропозиції шляхом сплати визначеної у пропозиції суми.

Погоджені сторонами умови були належно виконані ОСОБА_1 про що свідчить квитанція №4108_4 від 16 лютого 2022 року.

Виконавши пропозицію відповідача, яка була направлена позивачу 10 лютого 2022 року № 22- 1081 щодо сплати до 31 березня 2022 року заборгованості за кредитним договором № 350- 21пв/2007 від 05 вересня 2007 року в сумі не меншій 100000 гривень та 168,44 грн судових витрат, позивач розраховував на належне виконання взятих на себе зобов`язань з боку банку, яку він виклав у вказаному листі, а саме зобов`язання припинити будь-яку претензійно-позовну роботу та примусове стягнення заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року, проте, з боку АТ «Мегабанк» зобов`язання з прощення боргу виконано не було. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання виконаним зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року укладеним між ним та ПАТ «Мегабанк».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

21 серпня 2025 року представником АТ «Мегабанк» Бондаренко М.Г. подана, сформована в системі «Електронний суд», апеляційна скарга в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволені позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказувала на те, що матеріалами справи підтверджено факт не виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором. Станом на 10 грудня 2024 року заборгованість за кредитом, у тому числі і прострочена, становить 25120.53 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками з рахунків.

Між сторонами не було укладено договору прощення боргу. Банк не давав згоду на прощення боргу та не вчиняв жодних дій щодо його прощення.

З 21 липня 2022 року АТ «Мегабанк» в силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заборонено укладення таких договорів, у зв`язку із початком процедури ліквідації.

Також вказує на обрання позивачем неефективного способу захисту.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», був укладений кредитний договір № 350-21пв/2007.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсон від 21 січня 2010 року кредитний договір № 350-21пв/2007, укладений 05 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк» розірвано.

Стягнуто достроково солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Мегабанк" заборгованість за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року в сумі 40493.00 доларів США (що еквівалентно 324348,93 грн.) та 20467.25 грн, а також судові втрати у загальній сумі 1820.00грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсон від 20 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Мегабанк" заборгованість за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року в загальній сумі 1798 доларів США та 1436,15 гривень, нараховані проценти згідно статті 625 ЦК України в сумі 12490.45грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Мегабанк" судові витрати по 168.44грн з кожного.

30 грудня 2021 року АТ «Мегабанк» направило на адресу ОСОБА_1 письмову вимогу в якій позичальнику запропоновано в термін до 31 січня 2022 року сплатити заборгованість за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року, яка станом на 28 грудня 2021 року становила 28819.12доларів США та 22240.22грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом -27021.12 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 1798.00 доларів США, штраф 21903.34грн., судові витрати - 336.88грн.

25 січня 2022 року позивач звернувся до АТ «Мегабанк» з заявою в якій просив розглянути питання щодо списання залишку суми боргу по кредитному договору № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року, відкликання стосовно нього та особи поручителя виконавчих листів, припинення претензійної роботи по вказаному кредитному договору, при умові сплати ним та особою поручителем до банку 100000.00 гривень.

За результатами розгляду вказаної заяви Банк, листом від 10 лютого 2022 року № 22-1081, підписаним першим заступником Голови Правління АТ «Мегабанк» Олександром Лащенком, запропонував ОСОБА_1 сплатити в термін до 31 березня 2022 року заборгованість за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату погашення має становити не менше 100 000.00 грн та судові витрати в розмірі 168,44 грн на заначений у листі рахунок. За умови виконання даної пропозиції у зазначений термін АТ «Мегабанк» буде припинено будь-яку претензійно-позовну роботу та примусове стягнення заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року.

ОСОБА_1 , прийнявши пропозицію банку, 16 лютого 2022 року, сплатив на рахунок, зазначений у листі від 10 лютого 2022 року № 22-1081, грошові кошти у сумі 100 000.00грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року та 168.44грн - судові витрати, на підтвердження чого позивачем надана квитанція №4108_4 від 16 лютого 2022 року.

З інформації наданої Олешківським ВДВС у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 вересня 2024 року №9889, вбачається, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 68475623 до складу якого входять виконавче провадження № 68031661 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1009/10 виданого 12 жовтня 2010 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» боргу в сумі 27021.12 доларів США та 20467.19грн та виконавчі провадження № 68031666, №68031668, №68031672 з примусового виконання виконавчого листа № 2110/3769/12 виданого 14 серпня 2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» в сумі 1798 доларів США та 1436.12грн, 12490.45грн та 168.44грн.

Також зазначено, що станом на 09 вересня 2024 року підстави для закінчення вказаних виконавчих проваджень та зняття арешту з майна та коштів боржника відсутні. Квитанція про часткову сплату боргу долучена до матеріалів зведеного виконавчого провадження.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» 21 липня 2022 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Мегабанк» з 22 липня 2022 року.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із частинами першою-другою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз статті 605 ЦК України свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощення боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу (постанови Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 758/2990/17, від 27 березня 2023 року у справі № 341/1933/21, від 20 грудня 2023 року у справі № 172/313/21).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилався на порушення АТ «Мегабанк» його прав щодо невиконання умов запропонованого йому порядку прощення залишку заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року відповідно до листа від 10 лютого 2022 року № 22-1081.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання зазначеної пропозиції Банку вніс визначену суму грошових коштів, однак Банк свої зобов`язання щодо припинення претензійно-позовної роботи та примусового стягнення за кредитним договором кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року не виконав.

При вчиненні одностороннього правочину воля виражається однією стороною і є достатньою для його укладення. Односторонні правочини є вольовими діями суб`єкта, вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків, спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків).

У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 912/1883/17 зазначено, що за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). Укладання договорів допускається у спрощений спосіб шляхом обміну листами, прийняття до виконання замовлень тощо. Зокрема, прийняттям пропозиції відповідно до частини другої статті 642 ЦК України є вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (надання послуг, сплата коштів тощо). Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій.

Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що наявні підстави для висновку, що банк у лютому 2022 року прийняв рішення про прощення боргу на умовах запропонованих банком у листі від 10 лютого 2022 року № 22-1081, які були виконані позичальником.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 міститься висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії відповідача, який надіслав позивачу пропозицію щодо сплати у визначений термін заборгованості за кредитним договором в сумі не менше 100 000.00 грн та судові витрати в розмірі 168,44 грн, зазначивши, що за умови виконання даної пропозиції АТ «Мегабанк» буде припинено будь-яку претензійно-позовну роботу та примусове стягнення заборгованості за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05твересня 2007 року, проте після виконання позивачем запропонованих банком умов, останній примусове стягнення заборгованості не припинив, суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними. А позивач виконавши запропоновані банком умови мав ґрунтовні сподівання на прощення банком кредитної заборгованості.

За таких обставин, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами був укладений договір прощення боргу, який був повністю виконаний позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що листування, яке надав позивач до позовної заяви не містить жодних пропозицій щодо укладення договору прощення боргу апеляційний суд відхиляє, оскільки пропозиція укласти договір, відповідно до частини першої статті 642 ЦК України, має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Викладені у листі банка умови, запропоновані позивачу, відповідно до вимог вказаної норми, містять як істотні умови договору прощення боргу, так і виражають намір банку вважати себе зобов`язаним у разі їх прийняття. Прийняттям пропозиції, відповідно до частини другої статті 642 ЦК України, є вчинення особою, яка її одержала (позивачем), відповідних конклюдентних дій, у даному випадку сплата у визначений строк заборгованості по кредиту у сумі не меншій 100000.00грн., та судових витрат в розмірі 168грн.

Посилання в апеляційній скарзі на неможливість в силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» укладення банком договору про прощення боргу у зв`язку із розпочатою процедурою ліквідації банку колегія суддів відхиляє.

Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 21 липня 2022 року №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Мегабанк» 21 липня 2022 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 506 «Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Мегабанк» з 22 липня 2022 року.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється, зокрема, зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу.

Враховуючи, що процедура ліквідації АТ «Мегабанк» розпочата з 22 липня 2022 року, заборона на прощення боргу не може бути розповсюджена на договір укладений у лютому 2022 року.

Проте визнаючи зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором виконаними поза увагою суду залишилося, що виконання зобов`язання та прощення боргу є різними самостійними підставами про припинення зобов`язання, і матеріали справи не містять доказів належного в повному обсязі виконання позивачем зобов`язання за кредитним договором № 350-21пв/2007 від 05 вересня 2007 року, а також те, що позивач, як вбачається зі змісту позовної вимоги, посилався саме на припинення зобов`язання внаслідок анулювання (прощення) боргу, а не на його припинення внаслідок виконання зобов`язання належним чином, проте, не будучи фахівцем в галузі права, помилково просив визнати зобов`язання виконаним.

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що резолютивна частина рішення суду має бути змінена із зазначенням, що зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором укладеним 05 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Мегабанк» № 350-21пв/2007 припинено у зв`язку з анулюванням (прощенням) кредитором заборгованості.

Керуючись статтями 367,368, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Мегабанк» Бондаренко Марини Григорівни задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції: припинити зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором укладеним 05 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Мегабанк» № 350-21пв/2007 у зв`язку з анулюванням (прощенням) кредитором заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2025 року

Головуючий: Л.А. Приходько

Судді: В. О. Бездрабко

С. В. Радченко