Єдиний унікальний номер судової справи: 488/2454/21 Головуюча у 1-й інстанції Чернявська Я.А.
Провадження № 22ц/812/2283/25 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Миколаїв справа №488/2454/21

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої - судді Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В.,Серебрякової Т.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Яковлевою Інною Олександрівною, на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2025 року, постановлену суддею Чернявською Я.А., за заявою ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересована особа Опікунська рада при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради,

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Яковлеву І.О., звернулася до суду з клопотанням, в якому просила продовжити строк дії рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 22 серпня 2023 року по цивільній справі № 488/2454/21 за заявою ОСОБА_1 , де заінтересованою особою виступає Опікунська рада при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2025 року клопотання ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня її отримання для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно надати висновок судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2025 року повернуто ОСОБА_1 клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Суд мотивував таке рішення тим, що у визначений строк зазначенні в ухвалі про залишення клопотання без руху недоліки заявниця не усунула.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Яковлеву І.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу про повернення клопотання, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, вимагаючи долучення до клопотання висновку судово-психіатричної експертизи, не врахував характер спірних правовідносин та те, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України у випадку необхідності встановлення психічного стану особи призначення такої експертизи є обов`язковим саме судом. Суд першої інстанції проявив надмірний формалізм у застосуванні норм процесуального законодавства, внаслідок чого було необґрунтовано обмежено її право на доступ до правосуддя.

Від інших учасників справи відзив у встановлений судом строк не надходив, що за положеннями частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У пункті 6 частини 1 статті 353 ЦПК України зазначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Враховуючи наведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Порядок розгляду справ про визнання особи недієздатною визначений розділом 2 «Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення дієздатності фізичної особи» глави IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (частина шоста статті 300 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 22 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 (справа № 488/2454/21) громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний недієздатним, над останнім встановлена опіка та призначено заявника ОСОБА_1 опікуном. Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України становить два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Дане рішення не оскаржувалось та не змінювалось, набрало законної сили 22 вересня 2023 року.

Частиною сьомою статті 300 ЦПК України передбачено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною. В клопотанні заявлено вмотивоване клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Залишаючи клопотання ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 22 серпня 2025 року зазначив, що заявник до поданого клопотання не додав відповідного висновку судово-психіатричної експертизи, обов`язкова наявність якого прямо передбачена чинним цивільним процесуальним законом, а тому подана заява суперечить вимогам частини восьмої статті 300 ЦПК України.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_1 клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд першої інстанції зазначив, що у встановлений судом десятиденний строк, станом на 29 вересня 2025 року, недоліки заявником не усунені.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає нормам процесуального закону, оскільки суд, залишаючи заяву ОСОБА_1 без руху та в подальшому повертаючи її, не звернув уваги на те, що заявником до суду подано клопотання в порядку частини сьомої статті 300 ЦПК України про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, яке згідно вимог частини дев`ятої статті 300 ЦПК України суд був зобов`язаний розглянути до закінчення строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

При цьому, неподання заявником разом із клопотанням документів, передбачених частиною восьмою статті 300 ЦПК України, може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання при розгляді його по суті, а не для залишення його без руху згідно вимог статті 185 ЦПК України, оскільки дане клопотання не є заявою, з якою особа вперше звертається до суду в порядку окремого провадження, а є способом продовження дії існуючого рішення про визнання фізичної особи недієздатною, за умови його обґрунтованості та доведеності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про залишення клопотання ОСОБА_1 без руху та його подальше повернення у зв`язку з ненаданням висновку судово-психіатричної експертизи фактично містить судження, що стосуються суті заявлених вимог, і не є недоліками у розумінні статей 175, 177 ЦПК України.

В свою чергу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 серпня 2023 у справі № 990/114/23 зробила висновок з того приводу, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надавати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях судового процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд, згідно зі статтею 6 Конвенції).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів звертає увагу, що клопотання про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною подано заявником завчасно, в клопотанні зазначені обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, призначення якої є обов`язковим для встановлення психічного стану, однак заявлене клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи належним чином судом першої інстанції вирішене не було.

При цьому судом першої інстанції повністю проігноровано те, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 105 ЦПК України саме на суд покладено обов`язок призначення експертизи у випадку, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Зазначенні обставини, суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення клопотання, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала про визнання клопотання неподаним та про повернення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Яковлевою Інною Олександрівною, задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повна постанова складена 09 грудня 2025 року.