Справа № 464/7762/23
пр.№ 2/464/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.,

секретаря судових засідань Сенюга М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача Франків А.В.,

в с т а н о в и в :

представник позивача Франків Андріяна Володимирівна яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася в суд до відповідача ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) з позовною заявою в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликаються на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Ордером №8311 від 25.11.1987 р., а також Листом Сихівської районної адміністрації №34-вих-28264 від 09.04.2021. За цією ж адресою, згідно з вище згаданим Листом, окрім Позивачки, також були зареєстровані: ОСОБА_2 - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 - сестра Позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 - чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ордер на жиле приміщення квартиру АДРЕСА_2 від 25.11.1987 р. було видано Виконавчим комітетом радянської районної Ради народних депутатів м.Львова від 25.11.1987р. на ім?я ОСОБА_6 . В цей ордер окрім основного квартиронаймача ОСОБА_6 включені члени її сім?ї - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно довідки №751/02-14 від 28.09.2022 виданої Шостою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , батько позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Так, в травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_3 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2022р. задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та знято з реєстрації вищевказаних осіб. Однак, постановою Львівського апеляційного суду від 18.08.2022р. рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2022р. в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - скасовано і в тій частині ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 . В решті рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2022р. залишено без змін. На даний час за вище вказаною адресою зареєстровані лише ОСОБА_1 та її племінник ОСОБА_2 , що підтверджується Відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №139313 від 18.10.2023р. Однак виникла необхідність повторно звернутись до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з тих підстав, що після набрання законної сили рішенням Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року по день подачі цього позову до суду Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Так, як вбачається з Актів виданих ОСББ «Полуботка-17» від 21.01.2023р., 10.05.2023р. 25.07.2023р. та 30.08.2023р. ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 більше ніж останніх 6-ти місяців, не сплачує комунальні послуги, не бере участі у облагородженні квартири. Всі витрати по утриманню квартири несе Позивачка повністю самостійно, без підтримки Відповідача. ОСОБА_2 з жовтня 2020 року перебуває на військовій службі. Військові заходи з мобілізації військовозобов?язаних відбувались в Україні в період з 17 березня 2014 року до 25 вересня 2016 року, який завершився 26 вересня 2016 року звільненням в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації. Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року та 24 лютого 2022 року. Після звільнення в запас військовослужбовців у 2016 році, наступна мобілізація в Україні розпочалася 24.02.2022. Таким чином, ОСОБА_2 вступив на військову службу за контрактом у 2020 році і проходить її по даний час. Він не був мобілізованим ані у 2020 році, ані у 2022 році, не являється військовослужбовцем строкової військової служби або направленим на альтернативну (невійськову) службу, не підпав призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, що власне й вимагає пп.1 п.3 ст.71 ЖК УРСР. ОСОБА_2 являється військовослужбовцем за контрактом - тобто виявив бажання проходити військову службу, але не був мобілізованим в особливий чи військовий період. Окрім іншого ОСОБА_2 народжений ІНФОРМАЦІЯ_7 . В період, коли він вступив на військову службу у 2020 році йому вже виповнилось 19 років. ОСОБА_2 до його повноліття не міг самостійно обирати своє місце проживання та залежав від рішення його батьків, то з часу, коли йому виповнилось 18 років тобто з 16.02.2019 року і до 2020 року, коли вступив на військову службу за контрактом, у нього був рік, щоб вселитись у спірну квартиру АДРЕСА_3 або звернутись до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою, якщо такі перешкоди йому чинились, однак жодних дій, які б свідчили про його зацікавленість цією квартирою відповідачем не було вчинено. У зв`язку із вищенаведеним позовну заяву просить задоволити.

Ухвалою від 20.11.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 04.07.2024 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою від 07.10.2025 поновлено провадження у справі.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали та просять таку задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень сторони позивачів щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира складається з чотирьох кімнат загальною площею 50,6 кв.м.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 разом із своїми дітьми ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 були вселені у вищевказану квартиру на підставі ордеру №8311 Виконавчого комітету Радянської районної Ради народних депутатів м.Львова від 25.11.1987.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.05.2004 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.04.2015 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 16.02.2022 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволено. Визнано ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 . Визнано ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 . Визнано ОСОБА_5 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 . Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_10 представника ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 лютого 2022 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання втратившим право на користування житловим приміщенням скасовано і в тій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 . В решті рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 лютого 2022 року -залишено без змін.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 02.10.2025 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 16.04.2024 №179-ОС ОСОБА_2 призупинено військову службу з 06.04.2024.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 11.11.2025 ОСОБА_2 призупинено військову службу з 06.04.2024 на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових рослідувань від 06.04.2024 за №0000098 П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому, у зв`язку із самовільним залишенням ВЧ 13.03.2024.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 , понад встановлені строки, підтверджується: актом ОСББ Полуботка -17 від 21.01.2023, актом ОСББ Полуботка -17 від 10.05.2023, актом ОСББ Полуботка -17 від 25.07.2023, актом ОСББ Полуботка -17 від 30.08.2023.

Зокрема, як вбачається із акту ОСББ Полуботка -17 складеного комісією у складі голови ОСББ Полуботка-17 Чопко К.М., бухгалтера ОСОБА_11 від 01.12.2025 ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає більше двадцяти років та останніх шість місяців за даною адресою не з`являвся.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 призупинено військову службу з 06.04.2024 в зв`язку з самовільним залишенням ВЧ ІНФОРМАЦІЯ_10 , останній не проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актами ОСББ Полуботка-17, зокрема згідно акту від 01.12.2025 ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає більше двадцяти років та останніх шість місяців за даною адресою не з`являвся, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення йому перешкод у користуванні такою, суду не надано.

Відтак, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі 9, 71, 72 ЖК УРСР та керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 280-289 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10.12.2025.

Суддя Чорна С.З.