Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9311/22 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В. М.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.,

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №296/9311/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Арапова Олександра Олександровича на додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.11.2024 просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок протиправних дій (правопорушення) на загальну суму 858 747,34 грн., з яких: вартість відновлювального ремонту після ДТП, яка мала місце 23.04.2020, транспортного засобу марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 785 547,34 грн; витрати, пов`язані з проведення товарознавчої оцінки ступеня та вартості пошкодження в результаті ДТП на загальну суму 2000 грн.; витрати, пов`язані з отриманням ОСОБА_1 медичної допомоги та лікуванням тілесних ушкоджень, на загальну суму 2000,00 грн.; витрати, пов`язані з винайманням транспортного засобу на час ремонту пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA» моделі «С-НR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для забезпечення життєдіяльності сім`ї ОСОБА_1 , на загальну суму 69 200 грн.; моральну шкоду на загальну суму 50 000,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24.06.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 455635,94 грн за шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою з яких: 443635,94 грн матеріального збитку; 2000,00 грн за проведення товарознавчої оцінки ступеня та вартості пошкодження автомобіля; 10000,00 грн моральної шкоди; 4524,13 грн судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 64,27 грн в дохід держави (судовий збір).

06 серпня 2025 року через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 - адвокат Арапов О.О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі. У заяві просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 43400,00 грн.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 20 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Арапова О.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Арапов О.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у ході розгляду справи № 296/9311/22 в сумі 43 400,00 грн. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому слід ураховувати, що із запровадженням з 15.12.2017 змін до ЦПК України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. ОСОБА_1., з метою надання йому правничої допомоги у ході підготовки позовної заяви до ОСОБА_2 01.12.2022 укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Араповим О.О., яким було визначено обсяг робіт та умови оплати за виконану роботу (розмір, строки). У подальшому, у зв`язку з закінченням дії попереднього договору, ОСОБА_1., з метою надання йому правничої допомоги у ході судового розгляду справи № 296/9311/22, 28.02.2023 укладено новий договір про надання правничої допомоги з адвокатом Араповим О.О., яким аналогічно було визначено обсяг робіт та умови оплати за виконану роботу (розмір, строки). Відповідно до умов Розділу 4 вказаних Договорів правничої допомоги, укладених між ОСОБА_1 та адвокатом Араповим О.О.: «3.1. За правову допомогу, передбачену в п. п. 1.2. договору замовник сплачує адвокату винагороду відповідно до узгодженого сторонами розрахунку на підставі Акту здачі-прийняття послуг, а також додатково відшкодовує вартість понесених адвокатом витрат в т.ч. замовлених та проведених експертиз, отриманих експертних висновків. 4.1. Розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, здійснюється із розрахунку вартості однієї години роботи адвоката за ціною 1200,00 грн. 4.2. Сума оплати в розмірі визначеному п. 3.1. даного договору, сплачується замовником в триденний строк з моменту отримання від адвоката рахунку або підписання між сторонами Акту здачі-прийняття послуг. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передоплати або авансу. 4.3. Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок адвоката.». При підготовці та поданні позовної заяви у даній справі позивачем ОСОБА_1 , на виконання вимог ч. 1 ст. 134 та п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести в зв`язку із розглядом даної справи за його позовною заявою. Тобто, з урахуванням наведеного, розмір витрат на професійну правничу допомогу, порядок їх визначення та сплати, які позивач повинен сплатити у даній справі своєму представнику було визначено у відповідних договорах про надання правничої допомоги. На підставі вказаного розрахунку адвокатом та відповідачем було складено Акт № 23/06 від 23.06.2025 здачі-приймання послуг професійної правничої допомоги на загальну суму 43 400,00 грн., який підписано адвокатом Араповим О.О. як виконавцем та позивачем ОСОБА_1 як замовником. Тобто позивачем прийнято послуги адвоката, як виконані належним чином. Реальність виконання вказаних робіт підтверджуються матеріалами судової справи № 296/9311/22, які містять відповідні процесуальні документи, підготовлені та подані представником в інтересах позивача, та інформацію про участь представника в судових засіданнях. 23 червня 2025 року замовником - ОСОБА_1 після прийняття вказаних робіт, сплачено адвокату Арапову О.О. згідно Акту № 23/06 від 23.06.2025 грошові кошти в сумі 43 400,00 грн. Тобто, позивачем ОСОБА_1 реально понесено витрати на професійну правничу допомогу при участі у розгляді справи № 296/9311/22 у суді в сумі 43 400,00 грн., що відповідно, в розумінні ст. 133 ЦПК України, відноситься до судових витрат. Вказані витрати позивачем понесено виключно у зв`язку з необхідністю прийняття участі та захисту своїх прав та законних інтересів у судовій справі № 296/9311/22, необхідність захисту яких і підтверджено рішенням суду у справі, яким визнано права та законні інтереси ОСОБА_1 , порушеними саме у зв`язку з діями ОСОБА_2 , та стягнуто з останнього кошти в якості відшкодування завданої ним шкоди. Розмір відповідних витрат обґрунтований наступним переліком робіт та витраченого часу, а саме: виїзд до клієнта, для ознайомлення з документами, консультація клієнта та узгодження правової позиції; підготовка позовної заяви з додатками, клопотання про забезпечення позову, друк, завірення копій додатків, підписання у клієнта та надсилання до суду; вивчення матеріалі відзиву на позовну заяву, підготовка письмових пояснень у відповідь на відзив, надсилання до суду; підготовка заперечення на клопотання відповідача щодо призначення повторної автотоварознавчої експертизи та направлення до суду; участь у проведенні виїзного огляду експертом та учасниками автомобіля позивача у ході проведення його експертного дослідження; витребування матеріалів, підготовка та подання до суду додаткових доказів (фотознімків) для проведення повторної автотоварознавчої експертизи; підготовка клопотання про витребування доказів та направлення до суду; підготовка заяви про зміну предмету позову та направлення до суду; розробка проекту Мирової угоди у справі, направлення сторонам; підготовка клопотання про залучення співвідповідача та подання до суду; ознайомлення з матеріалами судової справи - двічі (підготовка та подання відповідних клопотань до суду, прибуття до суду та безпосереднє ознайомлення з матеріалами справи); участь у судових засіданнях в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира - не менше 8 засідання/по 0,5 годин кожне, та 0,5 години на проїзд адвоката до суду та назад до місця роботи (включаючи затрати на транспорт). Наведені витрати є співмірними тому часу, який представник ОСОБА_1 в дійсності витратив на вчинення усіх вищенаведених дій, не є необґрунтовано збільшеним чи завищеним. Як вже зазначалось, наведені вище витрати на правничу допомогу повністю та достовірно підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи, або тими, що додаються до даної заяви, а саме: договорами про надання правничої допомоги від 01.12.2022 та від 28.02.2023; розрахунком судових витрат від 23.06.2025; Актом № 23/06 від 23.06.2025 здачі-прийняття послуг з правничої допомоги; квитанція № 23/06-2025/Р від 23.06.2025 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24.06.2025 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 455635,94 грн за шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою з яких: 443635,94 грн матеріального збитку; 2000,00 грн за проведення товарознавчої оцінки; 10000,00 грн моральної шкоди; 4524,13 грн судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 64,27 грн в дохід держави (судовий збір).

06 серпня 2025 року через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 - адвокат Арапов О.О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі. У заяві просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 43400,00 грн.

На підтвердження заявлених витрат, представником Араповим О.О. до заяви долучено:

- ордер на надання правничої (правової ) допомоги виданого на підставі договору б/н від 28.02.2023;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

-розрахунок судових витрат у справі №296/9311/22 за договором про надання правничої допомоги від 01.12.2022 та 28.02.2023 на загальну суму 43400,00 грн;

- копію договору про надання правничої допомоги від 01.12.2022 укладеного між адвокатом Араповим О.О. та ОСОБА_1 щодо надання консультацій та юридичних послуг щодо підготовки та подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

- копію договору про надання правничої допомоги від 28.02.2023 укладеного між адвокатом Араповим О.О. та ОСОБА_1 щодо надання правничої допомоги під час розгляду справи №296/9311/22;

- квитанцію №23/06-2025/Р від 23.06.2025 про оплату ОСОБА_1 43400,00 грн за надання професійної правничої допомоги.

Відмовляючи у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договорів від 01.12.2022 та 28.02.2023 року.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2022 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1. було укладено договір №10/22 про надання правової допомоги.

Арапов О.О. , вступив у справу, як представник позивача ОСОБА_1 та отримав повістку про відкладення розгляду справи на 23.03.2023, надавши ордер серії АМ №1044123 від 17.02.2023, ордер виданий на підставі договору б/н від 17.02.2023 року, договір про надання правничої допомоги від 17.02.2023 у матеріалах справи відсутній.

07 червня 2023 року представник Арапов О.О. брав участь у судовому засіданні, яке фіксувалося технічними засобами та свої повноваження посвідчив ордером серії АМ №1044123 від 17.02.2023, який виданий на підставі договору б/н від 17.02.2023 року.

01 серпня 2024 року адвокат Арапов О.О., як представник ОСОБА_1 , через систему «Електтронний суд» звернувся до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, при цьому надав ордер серії АМ №1049652 від 19.04.2023, у якому вказано, що він виданий на підставі договору б/н від 28.02.2023 року.

14 серпня 2024 року адвокат Арапов О.О., як представник ОСОБА_1 , через систему «Електтронний суд» звернувся до суду першої інстанції із клопотаннями про витребування доказів та про зміну предмету позову, при цьому, в обох випадках надав ордер серії АМ №1049652 від 19.04.2023 де було вказано, що він виданий на підставі договору б/н від 28.02.2023 року.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, адвокат Арапов О.О. надав ордер серії АМ №1049652 від 19.04.2025, виданий на підставі договору б/н від 28.02.2023 року.

Так, до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником Араповим О.О. долучено два договори про надання правничої допомоги від 01 грудня 2022 року та від 28 лютого 2023 року.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Проте відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» одночасно є і основним документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

Відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою і змістом частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у системному зв`язку одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

Вищезазначене викладено у постанові Верховного Суду у складі у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2025 року по справі № 761/5870/24.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належно оформлені договори про надання правничої допомоги від 01.12.2022 та від 28.02.2023 року. А саме, долучені договори не містять усіх умов договору (договір закінчується на Розділі 3 - ціна договору), відсутні підписи сторін, наявні тільки перші (титульні) сторінки договорів (а.с.18,19 т.3).

За ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченому ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Араповим О.О. не надано суду першої інстанції під час розгляду справи по суті так і на стадії вирішення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу доказів на підтвердження таких витрат.

Посилання представника ОСОБА_1 - Арапова О.О. на умови Розділу 4 договорів про надання правничої допомоги не беруться до уваги, оскільки Розділ 4 відсутній у договорах про надання правничої допомоги від 01.12.2022 та від 28.02.2023 року.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується колегія суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Арапова Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді