Провадження №2/748/381/25
Єдиний унікальний № 748/238/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Костюкової Т.В.,

за участі секретаря Орішко К.В,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Герасимчука О.О. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, служба у справах дітей Киїнської сільської ради, про визначення способів участі батька у вихованні дитини

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2025 року ОСОБА_2 через адвоката Березовського О.Д., через систему «Електронний суд» звернувся до Чернігівського районного Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить:

-визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у такій формі :

- на час відсутності дитини в Україні: 1) систематичні побачення на території України, а саме не менш ніж 1 раз на чотири місяці тривалістю не менше 7 днів, 2) тричі на тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, у період часу з 16-00 год. по 18-00 год. у вигляді телефонного чи інтернет спілкування;

-після повернення дитини в Україну: 1) систематичні побачення у будні дні з понеділка по п`ятницю у вільний від відвідування дитячого садка/школи час з 15 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин; 2) відвідування місця реєстрації та проживання батька з п`ятниці, зокрема після дитячого садка/школи, по неділю включно два рази на місяць за попереднім погодженням з матір`ю; 3) відвідування місця реєстрації та проживання батька у літній період/під час літніх канікул, зокрема один місяць та п`ятнадцять днів з них, який попередньо погоджуватиметься з матір`ю, а також під час осінніх, зимових та весняних канікул - на строк не менше половини відповідних термінів канікул.

Позов обгрунтовується тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони на час звернення до суду перебувають у шлюбі . Дитина зареєстрована з позивачем у АДРЕСА_1 . З позивача на підставі судового наказу , що виданий Деснянським районним судом м. Чернігова від 21 листопада 2024 року стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 . На початку 2024 року у зв`язку із погіршенням безпекової ситуації в Україні, постійними тривогами між сторонами було прийнято рішення про виїзд ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_6 за кордон до Великобританії, куди позивачка виїхала на підставі спонсорської візи . Позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом . Після виїзду за кордон, спілкування сторін та безпосередньо позивача як батька здійснювалося за допомогою месенджерів та по відеозвязку. З часом стосунки сторін почали погіршуватися з тих причин, що відповідачка стала вимагати, щоб позивач залишив Україну і переїхав до них, однак для позивача як військового, який виконує обов`язки по захисту суверенітету та територіальної цілісності держави є неприйнятним. Однак таку позицію дружина позивача сприйняла як небажання зберегти сім`ю спілкування його з дитиною було обмежено з боку дружини , а з часом ситуація взагалі погіршилася, так як відповідачка позбавила його можливості спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні. Останні півроку ОСОБА_3 виключила батька з життя дитини , що не відповідає інтересам дитини, завдає йому нестерпних душевних страждань, внаслідок чого він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 18.03.2025.

Ухвалою від 18 .03.2025 року було залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про визначення способів участі батька у вихованні дитини, в якості третьої особи Службу у справах дітей Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Чернігівського районного суду Чернігівської області Перепаді І.М. № 01-12/86 від 17 липня 2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2025 року цивільну справу № 748/238/25 передано на розгляд судді Костюковій Т.В. в зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 17.07.2025 року справу прийнято до провадження суддею Костюковою Т.В.

24 вересня 2025 року в підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, окремо зазначивши, що відповідачка заблокувала мобільний номер позивача і на даний час він позбавлений будь-якого доступу до дитини.

Представник відповідача позов не визнав повному обсязі, з огляду на те, що позовні вимоги в тій редакції, які викладені не є застосовуваними до реалій в яких знаходиться відповідачка, адже дитина відвідує дитячий садочок і забезпечити спілкування батька з дитиною у будні дні у час д 16 год до 18 год відповідачка не в змозі. Разом з тим сторона відповідача не заперечує щодо спілкування батька з дитиною у вихідні дні у вигляді телефонного чи інтернет спілкування, у час, який буде визначено.

Ухвалою від 24 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити в повному обсязі. Вказав, що з липня 2025 року батько дитину не бачив взагалі, так як мати обмежила їх спілкування. Вказує, що ОСОБА_8 має право брати участь у житті дитини і бажає цього, однак не може його реалізувати через перепони, які чиняться з боку відповідачки. Позивач зауважує, що розуміє, що безпекова ситуація в Україні не є стабільною, а тому з метою мінімізації ризиків просить задовольнити вимоги щодо систематичних побачень з дитиною на території України під час дії воєнного стану , саме на території Західної України , на якій не діє комендантська година та він згоден нести фінансові витрати на прибуття в Україну та подальше повернення за кордон дитини. Час спілкування в телефонному режимі чи по інтернет зв`язку просить визначити без прив`язки до конкретних днів, так як він є військослужбовцем і не може наперед знати чи матиме можливість вийти на зв`язок в певний день тижня, а тому узгодження вказаних днів за попередньою домовленістю сторін є більш прийнятним в умовах тих реалій, які існують.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково пояснивши що, ОСОБА_3 категорично заперечує щодо зустрічей Позивача із дитиною на території України на час їх відсутності в Україні з огляду на безпекову ситуацію в Україні. Приїзд в Україну Позивачки із дитиною для зустрічей із Позивачем буде наражати їх на небезпеку, адже на території України введений військовий стан. Разом з тим, не заперечив щодо спілкування батька з дитиною тричі на тиждень в попередньо узгоджений день між сторонами . Відносно позовних вимог щодо визначення участі батька у спілкуванні дитини після повернення в Україну, вважає, що спір відсутній, адже предмет спору має існувати на час звернення до суду, а тому вимоги , які ставить позивач з огляду на те, що дитина перебуває на даний час за кордоном не підлягають задоволенню У судовому засіданні клопотав про зменшення витрат на правничу допомогу.

Представник служби у справах дітей Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи з відсутності представника ( а.с 174-175)

Представник служби у справах дітей Киїнської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду через Електронний кабінет» ( а.с 173,176)

Суд заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши докази в сукупності та системному взаємозв`язку приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що між сторонами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 31 травня 2018 року було укладено шлюб, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Чернігівської області від 31.05.2018 року ( а.с. 7)

З дослідженого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається , що сторони від шлюбу мають дитину ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с 8)

З відомостей з Реєстру Чернігівської територіальної громади від 14.01.2025 року за № 2025/000513393 вбачається, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 13.10.2022 року ( а.с 9), що є ідентичним місцю реєстрації позивача ОСОБА_2 ( а.с 6)

Відповідач ОСОБА_3 згідно відомостей з Єдиного демографічного реєстру від 21.01.2025 року за № 1051705 та довідки про реєстрацію місця проживання зареєстрована з 11.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с 37, 25)

З дослідженої в судовому засіданні довідки військової частини НОМЕР_3 від 30.01.2025 року за 4454 слідує, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з 12.06.2017 року ( а.с 60)

З довідки Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 24.02.2025 року за 319/П-4367/5068 вбачається, що ОСОБА_11 тричі перетинала кордон : 13.06.2024 року, через пункт пропуску Малий Березний, 12.03.2024 року та 31.01.2024 року через пункт пропуску Порубне, про що маються відмітки про виїзд дитини ( а.с 49)

З дослідженого в судовому засіданні листування сторін через месенджер Viber вбачається, що батько цікавиться життям дитини, бажає участі у спілкування з нею, про що просить відповідачку, просить вислати фотографію дитини та цікавиться чи все з нею добре. ( а.с 11-18)

З дослідженої судом заяви ОСОБА_2 від 17 грудня 2024 року на адресу управління(служби) у справах дітей Чернігівської міської ради слідує, що через обмеження відповідачкою його у спілкуванні з донькою позивач звертався до служби з метою визначення йому способу участі у вихованні дитини. Зокрема просив орган опіки та піклування на час відсутності дитини в Україні визначити систематичні побачення на території України, а саме не менш ніж 1 раз на чотири місяці тривалістю не менше 7 днів та тричі на тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, у період часу з 16-00 год. по 18-00 год. у вигляді телефонного чи інтернет- спілкування. А після повернення дитини в Україну: 1) систематичні побачення у будні дні з понеділка по п`ятницю у вільний від відвідування дитячого садка/школи час з 15 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин; відвідування місця реєстрації та проживання батька з п`ятниці, зокрема після дитячого садка/школи, по неділю включно два рази на місяць за попереднім погодженням з матір`ю; відвідування місця реєстрації та проживання батька у літній період/під час літніх канікул, зокрема один місяць та п`ятнадцять днів з них, який попередньо погоджуватиметься з матір`ю, а також під час осінніх, зимових та весняних канікул - на строк не менше половини відповідних термінів канікул. ( а.с 19-21)

26.12.2024 року управління(служба ) у справах дітей Чернігівської міської ради листом за №01-31/02/4041 листом проінформувала ОСОБА_2 , що порушене ним питання щодо участі його у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 23 грудня 2024 року у присутності позивача було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Комісією було встановлено, що малолітня ОСОБА_10 разом з матір`ю перебувають у Великобританії , а тому у зв`язку з відсутністю матері та дитини на території м. Чернігова розглянути спір між батьками та визначити порядок участі у вихованні не має можливості ( а.с 22)

Ухвалою суду від 22 січня 2025 року суд зобов`язував управління(службу ) у справах дітей Чернігівської міської ради подати письмовий висновок щодо розв`язання спору, на що орган опіки та піклування в письмових поясненнях від 10.03.2025 року повідомив суд про неможливість підготовку висновку з огляду на те, що з дитиною та матір`ю через їх перебування за кордоном неможливо провести бесіду, та обстеження умов проживання, як це визначено п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ України № 866 від 24 вересня 2008 року ( а.с 52)

У постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 523/19706/19 Об`єднана палата КЦС ВС вказала, що обов`язковість висновку органу опіки та піклування в певних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. Неможливість надання органом опіки та піклування висновку в таких справах, зокрема у зв`язку з перебуванням дитини за межами країни або на непідконтрольній території, неможливістю встановити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо, не означає неможливості розгляду та вирішення спору судом.

Встановивши фактичні обставини справи на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суд ухвалює рішення за відсутності висновку органу опіки та піклування.

За правилами статей 12, 81ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка порушує його права як батька, чинить перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_12 шляхом ненадання йому доступу до дитини, досягти домовленості про побачення з дитиною ні фізично ні за допомогою месенджерів, не вдається, вжиті ним заходи щодо мирного вирішення питання про його участь у вихованні доньки та спілкуванні з нею не дали результатів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У справі, предметом спору є визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому слід керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексуУкраїни (далі - СК України), Закону України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїхобов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі ,стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею мають враховуватися принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23).

Судом встановлено, що між сторонами справи - батьками малолітньої ОСОБА_4 04.04.2022 року існує спір щодо участі батька у вихованні доньки, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом та визначення способів участі батька у вихованні доньки.

В судовому засіданні було встановлено, що матір`ю батьку чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, так як матір не надає можливості спілкуватися з дитиною через мобільні месенджери або іншими засобами звязку. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив обставину , того, що мати не бажає , щоб батько спілкуючись по відеозв`язку з дитиною здійснював відеозапис їх спілкування, а тому доступ до організації їх спілкування відповідачка не здійснює.

Суд зауважує, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення та сталість відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати бажання чи наміри інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.

Європейський суд з прав людини наголошував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Згідно з наявними у матеріалах справи документами, відповідачка та малолітня ОСОБА_13 у зв`язку з обставинами, які пов`язані з введенням в Україні воєнного стану, 13.06. 2024 року виїхали до за кордон на тимчасове проживання. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тимчасовий виїзд дитини за кордон не повинен використовуватися як спосіб обмеження прав батька на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися задля підтримання родинних відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком. Однак, в силу об`єктивних причин реальні можливості між батьком і дитиною у таких умовах очевидно звужуються.

Суд оцінивши вказані аргументи, враховуючи вік дитини, якій на час ухвалення рішення виповнилося 3 повних роки, в силу її розвитку відповідно до віку, зауважує, що спілкування дитини з батьком саме по відеозвязку відповідатиме її інтересам, адже візуальне сприйняття нею батька є передумовою гармонійних відносин і налагодження повноцінного взаємозв`язку між ними як батьком і дитиною в подальшому. А тому позовні вимоги щодо спілкування тричі на тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, у період часу з 16-00 год. по 18-00 год. у вигляді телефонного чи інтернет спілкування підлягають задоволенню.

Підлягає задоволенню і позовна вимога щодо систематичних побачень батька з дитиною на території України, а саме не менш ніж 1 раз на чотири місяці тривалістю не менше 7 днів на час відсутності дитини в Україні, в період перебування дитини за кордоном.

Разом з тим , так як на теперішній час в Україні введений правовий режим воєнного стану, існує постійна небезпека обстрілів, тому у даному випадку найважливіше значення має знаходження дитини у безпечних, стабільних умовах, без постійних повітряних тривог, відключень електропостачання, а таку можливість наразі може забезпечити лише мати, яка проживає за межами України, а тому суд вважає до доцільне позовні вимоги в частині побачень батька на території України на час проживання дитини за кордоном відстрочити на час дії воєнного стану в України

Зазначене буде відповідати справедливій рівновазі між інтересами батьків та найкращими інтересами дитини з урахуванням її безпеки.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2023 року у справі № 569/14585/21 (провадження № 61-11045св23) за подібних фактичних обставин зробив висновок, що суди правильно врахували те, що діти наразі перебувають за кордоном, відстрочивши порядок виконання визначеного судом способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном, натомість зобов`язавши відповідача на цей період організувати спілкування дітей із батьком у режимі відеозв`язку через мобільні телефони, що сприятиме підтриманню зв`язку дітей із батьком до того часу, як вони повернуться до України. У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Також враховуючи те, що шлюб між сторонами розірвано, існує спір щодо часті батька у вихованні дитини, який підлягає вирішенню судом з позиції якнайкращих інтересів дитини наявні підстави для визначення способу участі ОСОБА_2 , який має рівні права щодо участі у житті своєї дитини та її вихованні після повернення малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україну в наступних формах 1) систематичні побачення у будні дні з понеділка по п`ятницю у вільний від відвідування дитячого садка/школи час з 15 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин; 2) відвідування місця реєстрації та проживання батька з п`ятниці, зокрема після дитячого садка/школи, по неділю включно два рази на місяць за попереднім погодженням з матір`ю; 3) відвідування місця реєстрації та проживання батька у літній період/під час літніх канікул, зокрема один місяць та п`ятнадцять днів з них, який попередньо погоджуватиметься з матір`ю, а також під час осінніх, зимових та весняних канікул - на строк не менше половини відповідних термінів канікул.

Суд не приймає доводи сторони відповідача відносно того, що позовна вимога щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини після повернення в Україну є передчасною, так як на час розгляду справи дитина перебуває за кордоном, а тому спір про право відсутній, з огляду на те, що задоволення чи відповідно відмова в задоволенні позовних вимог щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини не залежить від місця знаходження дитини на час розгляду справи. Навпаки суд має здійснити ефективний захист порушених прав позивача, з метою уникнення подальших судових спорів, а тому суд приходить до задоволення позовних вимог в даній частині .

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1, п.1 частини 2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача..

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211, 20 грн ( а.с 7а)

Враховуючи, що вимоги позивача підлягають до задоволення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги № 1-2025/ц від 14 січня 2025 року , укладений між адвокатом Березовським О.Д. та ОСОБА_2 ; ордер на надання правничої допомоги серії СВ №1113697 ( а.с 29); посвідчення адвоката та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю ( а.с 30), акт прийому-передачі грошових коштів згідно договору № 1-2025/ц від 14 січня 2025 року відповідно до якого ОСОБА_2 передав а адвокат прийняв грошові кошти в сумі 15000 грн у зв`язку з виконанням договірних зобов`язань ( а.с 31) , розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, яким було визначено характер та змір правової допомоги, який оцінений в сумі 15000 грн ( а.с 32-33) .Таким чином стороною позивача документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року в справі №757/36628/16ц (провадження №61-19062св21) вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та наявність клопотання відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу на користь позивача в сумі 13000 грн

Керуючись ст. 157, 159 сімейного кодексу України, 264-265, 267 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, служба у справах дітей Киїнської сільської ради, про визначення способів участі батька у вихованні дитини - задовольнити .

Визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час проживання дитини за кордоном систематичні побачення на території України, а саме не менш ніж 1 раз на чотири місяці тривалістю не менше 7 днів.

Відстрочити виконання рішення в даній частині до закінчення дії воєнного стану на території України.

На час дії воєнного стану в Україні та перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у цей період за кордоном зобов`язати матір дитини ОСОБА_3 організувати спілкування доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 в режимі відеозв`язку через засоби мобільного зв`язку або інтернет спілкування тричі на тиждень з 16:00 години до 18:00 години , визначений за попередньою домовленістю сторін.

Після повернення дитини в Україну визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі: систематичних побачень у будні дні з понеділка по п`ятницю у вільний від відвідування дитячого садка/школи час з 15 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин; відвідування місця реєстрації та проживання батька з п`ятниці, зокрема після дитячого садка/школи, по неділю включно два рази на місяць за попереднім погодженням з матір`ю; відвідування місця реєстрації та проживання батька у літній період/під час літніх канікул, зокрема один місяць та п`ятнадцять днів з них, який попередньо погоджуватиметься з матір`ю, а також під час осінніх, зимових та весняних канікул - на строк не менше половини відповідних термінів канікул.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, адреса місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Киїнської сільської ради, адреса місцезнаходження: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Киїнка, вул. Перемоги, буд. 30

Суддя Т.В.Костюкова