Справа № 627/993/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря судових засідань - Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору купівлі-продажу, посвідченого 05.03.1991 державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Піднебенною І.М., виданого на ім`я ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та являється єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері.

З метою реалізації свого спадкового права ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання заяви до Краснокутської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу №111/2022.

Вказала, що за життя її матері, ОСОБА_2 на праві власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 05.03.1991 державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, належав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який заявниця має намір успадкувати.

Однак, постановою від 19.09.2025 державний нотаріус Богодухівської державної нотаріальної контори, виконуючий обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори, Руденко В.О. відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з розбіжністю прізвищ у наданих документах на майно, а саме у свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено « ОСОБА_2 », а у договорі купівлі-продажу прізвище матері вказано « ОСОБА_3 ». Можливості внести зміни у документ у позасудовому порядку не має. Факт належності правовстановлюючого документу слід встановити, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежить її право на одержання спадщини, таке встановлення не пов`язано та не породжує наступного вирішення спору про право.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у порядку окремого провадження.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, у заяві зазначила розглядати справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Краснокутської селищної ради у судове засідання не прибула, засобами системи «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи №627/993/25 без участі представника Краснокутської селищної ради за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення заяви не заперечують та покладаються при винесенні рішення на розсуд суду.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Краснокутським районним відділом ЗАГС Харківської області 12 серпня 1988 року, запис №159, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 . В графі "батьки" зазначено батьком « ОСОБА_5 », а матір`ю « ОСОБА_3 ». Записи у свідоцтві про народження зроблені російською мовою.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 6 від 21.01.2022, наданого Краснокутським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), прізвище заявниці до реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 », після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 року у с. Козіївка Богодухівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Краснокутським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 07 грудня 2021 року.

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Піднебенною І.М. 05 березня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 362, ОСОБА_3 на праві власності належить жилий будинок з надвірними будовами у АДРЕСА_1 . У пункті 7 вказаного договору у графі «Підписи» покупцем особисто вчинений запис « ОСОБА_2 ».

Згідно штампу реєстраційного посвідчення на зворотній стороні вказаного договору купівлі-продажу мається запис про те, що вказаний в цьому документі жилий будинок в цілому зареєстрований 12 квітня 1993 року в Богодухівському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за « ОСОБА_2 », реєстраційна книга №9, реєстр № 797.

Згідно відомостей, що містяться у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі, встановлено, що в Краснокутській державній нотаріальній конторі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа 111/2022.

Заявниця ОСОБА_1 має намір успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , що належав спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.1991 року, внаслідок чого звернулася із заявою до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно.

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №357/02-14 від 19 вересня 2025 року державний нотаріус Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючий обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори, відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з розбіжністю прізвищ в наданих заявницею документах.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати доказ про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Для заявниці встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Піднебенною І.М. 05 березня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі № 362, на прізвище ОСОБА_9 , її матері ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , має для заявника юридичне значення, а саме необхідне для отримання спадщини. Без встановлення вказаного факту ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати спадщину.

Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та надала про це відповідні докази.

Підстав для суду вважати про наявність спору про право немає.

Суд дійшов до висновку, що звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на спадкування, здійснено у спосіб, передбачений законом.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги ОСОБА_1 та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

З урахуванням даного висновку суд задовольняє заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Під час подання заяви заявницею був сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З урахуванням предмету заяви, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.259, 265, 293, 315, 316, 318, 319, 352, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Піднебенною І.М. 05 березня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі № 362, виданого на ім`я « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, адреса місцезнаходження: вул. Охтирська, буд. 1, с-ще Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, 62002, .

Суддя Каліберда В. А.