ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
Справа № 203/3494/24
провадження 2/932/3192/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд м. Дніпра у складі

головуючого судді Ярощук О.В.

за участі секретаря судового засідання Фещенко К.О.

представника заявника адвоката Алістратової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за заявою ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа: нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черновська Л.

про встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини-

установив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

За життя, ОСОБА_3 склала заповіт від 14.07.2021 року, згідно якого остання заповіла Позивачу квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що спадкодавець приходилася йому рідною тіткою. Остання мала слабке здоров`я, потребувала постійного догляду, тому із 2018 року, враховуючи, що спадкодавець не мала родини, Позивач навідував тітку, купував харчі, сплачував усі платежі, супроводжував до лікарні. Із 2019 року, у зв`язку із погіршенням її здоров`я, переїхав до неї та там постійно проживав.

Факт потреби у сторонньому догляді навіть підтверджено у заповіті від 2021 року, у якому зазначено, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 похилого віку, із її слів поганого самопочуття не може особисто прочитати заповіт уголос та підписати текст заповіту, тому за її дорученням та у присутності нотаріуса, у присутності двох свідків текст заповіту прочитаний свідкам.

Після смерті спадкодавця, Позивач займався її похованням.

Зважаючи, що вони разом вели господарство та проживали разом із 2019 року, Позивач вважає, що автоматично прийняв спадщину.

Однак, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Процесуальні дії по справі та позиції сторін

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 16.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали суду, Позивачем 28.07.2024 подано заяву про уточнення позовних вимог.

29 липня 2024 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 16.07.2024 позовну заяву передано за підсудністю.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 21.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом осіб.

Відповідач ОСОБА_4 17.12.2024 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Ухвалою суду 30.07.2025 витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Представник Позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, прохала суд їх задовольнити.

Третя особа: нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черновська Л. була належним чином повідомлена, клопотань чи пояснень суду не надавала.

Досліджені докази судом

1.Копія паспорту позивача

2.Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі

3.Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2024

4.Акт обстеження домогосподарства за адресою:

АДРЕСА_3 .Копія заповіту

6.Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .

7.Копія відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади, відповідно до якої за за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_3 .

8.Копія спадкової справи №29/2024 відкрита після смерті ОСОБА_3 .

Вислухавши представника Позивача, дослідивши кожен окремо та у своїй сукупності, суд приходить до наступного.

Позивач 23.01.2024 подав заяву нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Черновській Л.Г. по прийняття спадщини після померлої тітки ОСОБА_3 , яка на день смерті мешкала у АДРЕСА_1 , яка залишила на його ім`я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. 14.07.2021 року за ре/стром №318,319.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №1363.

Згідно із заповітом від 14.07.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заповідала усе належне їй майно на день смерті громадянину України ОСОБА_1 , заповіт власноруч остання не підписувала, за неї підписали двоє свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Одночасно, згідно із матеріалами спадкової справи, 23.01.2024 заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_2 .

Згідно із довідкою начальника відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 14.02.2024 №14/5 -1757 визначено відсутність інших зареєстрованих осіб на день смерті громадянки України ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черновською Л.Г. 12.03.2024 року винесено постанову про неможливість вчинення нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом після смерті громадянки України ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_1 , на спадкове майно квартира АДРЕСА_4 у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача зазначила, що підстав викликати та допитувати попередньо визначених свідків у позовній заяви, не вбачається. Вважає, що Акт обстеження домогосподарства від 23.05.2024 за адресою: АДРЕСА_5 підтверджує факт того, що Позивач проживав за вказаною адресою разом із спадкодавцем упродовж із 2019 по 2024 рік. Акт засвідчено свідком ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_7 ) буд. АДРЕСА_5 .

Релевантне законодавство

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 1статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні не встановлено факту родинних відносин, на які посилався Позивач із спадкодавцем. Відсутні документи, які б засвідчували факт того, що Позивач є племінником, а спадкодавиця тіткою Позивача.

Окрім того, сам по собі Акт обстеження домогосподарства від 23.05.2024 не може бути доказом проживання Позивача разом із спадкодавцем на день смерті, оскільки зазначений документ складено зі слів свідків, які не надали письмових пояснень та не були допитані у якості свідків.

Також судом, із метою встановлення зареєстрованого місця проживання Позивача встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 із 05.01.2023 року, що викликає у суду обґрунтовані сумніви, щодо фактичного місця проживання Позивача разом із спадкодавцем на день її смерті за адресою : АДРЕСА_1 .

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Судом враховано, що відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем.

Однак, Позивачем не надано будь-яких інших переконливих доказів того, що Позивач на час смерті проживав із спадкодавицею за однією адресою. Інших доказів на підтвердження факту їх спільного проживання, ведення спільного побуту, спільного господарства, бюджету матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що Позивач не довів факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 1268 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України-

ухвалив :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа: нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черновська Л. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_10 .

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черновська Л.Г., м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 4 прим. 15 м. Дніпро.

Суддя Оксана ЯРОЩУК