Провадження № 2/686/9747/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі судового засідання Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

встановив:

28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на її утримання у період навчання в розмірі 6 000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 15 лютого 2013 року Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалене рішення у справі № 686/2132/13-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь матері позивачки аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 серпня 2015 року (справа 686/11176/15-ц) було присуджено стягувати з ОСОБА_2 на утримання позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., починаючи з 17.08.2015 року до настання її повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачці виповнилось 18 років. Вона навчається на денній формі навчання в Хмельницькому національному університеті на гуманітарно-педагогічному факультеті.

ОСОБА_1 зазначає, що з моменту розірвання шлюбу батьків, відповідач добровільно не виконував і не виконує по теперішній час свій батьківський обов`язок по утриманню доньки. Також вказує, що вона є студенткою вищого навчального закладу, не працює, особистих доходів не має, тому потребує матеріальної підтримки. Вважає, що таку матеріальну підтримку та допомогу повинна надавати не лише її мати, але й батько. Зі своєю мамою вона проживає з народження, вона приділяє позивачці весь свій вільний час та дбає про неї. Батько ж добровільно не допомагає, хоча є особою працездатного віку, тому мав би це робити.

Позивачка вважає, що справедливим буде утримання з її батька на її користь грошових коштів у розмірі 6 000 грн. Таку суму вона пояснює наступним чином: на проїзд вона витрачає щомісячно 1 550 грн.; харчування на день - 300 грн., в місяць - 9 000 грн.; засоби гігієни, медикаменти - орієнтовно 1500-2000 грн. А разом, за мінімальними підрахунками - 12 000 грн. Одяг та взуття не враховую. На сьогодні всі фінансові витрати позивачки оплачує її мати.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання.

Ухвалою судді від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що заявивши вимогу про стягнення аліментів на повнолітню доньку в розмірі 6 000 грн. щомісячно, позивачка в обґрунтування вказаних вимог посилалась на те, що їй потрібні кошти на її утримання, орієнтовно в сумі 12 000 грн. на місяць. Проте, відповідач вказує, що витрати на харчування, засоби гігієни, за умови їх доведеності, можуть бути віднесені до додаткових витрат на утримання дитини, але щодо повнолітніх дітей, що продовжують навчатись, такий вид аліментних зобов`язань не передбачений законом, відтак в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того зазначає, що позивачка додала до позову копію довідки про навчання, з якої вбачається, що вона навчається на бюджеті, проте в матеріалах справи відсутні докази про отримання/ не отримання нею стипендії, що має істотне значення для справи. Просить суд також врахувати, що він є внутрішньо переміщеною особою, нерухомого чи рухомого майна на праві власності не має, не працює, крім того, має на утриманні дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого мною сплачуються аліменти за рішенням суду від 05.04.2021 року по справі № 686/2044/21, як вбачається з довідки державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому ХМУ МЮУ № 170947 від 25.11.2025 року, заборгованість за аліментами відсутня. Крім того, просить врахувати, що згідно з консультативним висновком спеціаліста від 23.05.2025 року, у нього діагностовано гіпертонічну хворобу 2 ступеню, що передбачає постійне вживання препаратів для контрою тиску, які, враховуючи, що він не працює, для нього є дороговартісними. На підставі викладеного просить суд позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 яка продовжує навчання, до завершення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку в сумі 1 500 грн. щомісяця.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, 27 листопада 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, у відзиві на позов заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити частково.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням рішення суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2017 року у справі № 686/19777/17 встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2013 року у справі № 686/2132/13-ц з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 05.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2015 року у справі № 686/11176/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення аліментів у сумі 781,03 грн.; замінено спосіб сплати аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Також, вищевказаним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі 12 088,31 грн. за період з лютого 2013 року по липень 2014 року включно та за період з квітня 2015 року по 10.10.2017 року включно. Рішення суду набрало законної сили 29.01.2018 року.

На даний час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є повнолітньою.

Згідно з довідкою Хмельницького національного університету № 305 від 13.10.2025 року ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу денної форми навчання гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету. Термін навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року.

Згідно з матеріалами справи, між сторонами відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання.

Отже, між сторонами по справі встановлені сімейні правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх доньку (сина) до закінчення навчання. Дані обов`язки регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно роз`яснень, даних у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до ст.ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивачка є повнолітньою, навчається на денній формі в універитеті, а тому не має можливості працювати, потребує витрат на проживання, проїзд, харчування, потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку такої допомоги не надає (доказів надання допомоги відповідачем до суду не надано), також і не надано відповідачем доказів об`єктивної неможливості надавати доньці таку допомогу, тому суд доходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів у зв`язку з її навчанням є обґрунтованими й підлягають стягненню з відповідача.

Щодо розміру аліментів, які присуджуються до стягнення з відповідача на утримання позивачки, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказала, що її щомісячні витрати становлять 12 000 грн. 00 коп., проте жодного доказу на підтвердження вказаних обставин суду не надала, хоча згідно зі ст. 81 ЦПК України зобов`язана доводити такі обставини.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 надав суду докази наявності у нього на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого з відповідача стягуються аліменти у 1 000 грн. щомісячно (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , копія довідки державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 170947 від 25.11.2025 року, копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 65821323 від 16.06.2021 року, копія рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/2044/21 від 05.04.2021 року).

Щодо наявності у відповідача ОСОБА_2 хвороби МКХ 10-АМ: 111.9 Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності ІІ стадія 2 ступінь ризик 3. НМК І ст., НТК І ст. (копія консультаційного висновку спеціаліста від 23.05.2025 року), то дане захворювання не є таким, яке суттєво впливає на працездатність відповідача та унеможливлює належне утримання ним його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Також, відповідачем не надано доказів значних витрат на лікування, зумовлених зазначеною хворобою.

Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачкою належними та допустимими доказами перед судом доведено факт необхідності матеріального утримання зі сторони батька та можливість останнього таку допомогу надавати, разом з тим, суд визначає розмір таких аліментів в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.

При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 28 жовтня 2025 року та відповідно до ст. 199 СК України до закінчення донькою навчання, проте не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивачку звільнено від сплати судового збору, а її позов було задоволено частково, то суд доходить висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. / 2 = 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви (28 жовтня 2025 року) і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше, аніж до досягнення нею 23 років.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 02 грудня 2025 року.

Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації ВПО: АДРЕСА_2 .

Суддя : О.М. Палінчак