ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29979/24

Провадження № 22-з/820/191/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі - ТДВ «СК «Гардіан»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 11 липня 2024 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Rogue» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Свободи, 6/1а в місті Хмельницькому, на порушення пунктів 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху проявив неуважність, не впевнився у безпечності маневру, при зміні напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Jeep Renegade» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під його керуванням рухався в зустрічному напрямку.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року у справі 686/19851/24 ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В результаті зіткнення автомобіль «Jeep Renegade» реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту. Відповідно до висновку експерта від 3 жовтня 2024 року №065/24 відновлення автомобіля «Jeep Renegade» реєстраційний номер НОМЕР_2 є економічно недоцільним, вартість матеріального збитку, завданого його власнику, складає 605 295 грн 46 коп., а ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля складає 52 589 грн 22 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», яке на підставі акту про врегулювання страхового випадку від 5 вересня 2024 року виплатило позивачу 141 120 грн страхового відшкодування. Таким чином, за вирахуванням ринкової вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (52 589 грн 22 коп.) і суми страхового відшкодування (160 000 грн) позивач має право на компенсацію за рахунок ОСОБА_2 392 706 грн 24 коп. матеріальної шкоди.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана моральна шкода. У зв`язку зі знищенням автомобіля він зазнав душевних страждань, вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права, а також був порушений звичний спосіб його життя. Розмір оціненої позивачем моральної шкоди склав 10 000 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 392 706 грн 24 коп. матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 392 706 грн 24 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 4 632 грн 66 коп. судового збору, 5 000 грн витрат на проведення експертного дослідження, а всього - 412 338 грн 90 коп.

Повернуто ОСОБА_1 2 928 грн помилково сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 4 листопада 2024 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 25 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2025 року в частині стягнення судового збору скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення.

Відшкодовано з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4 632 грн 66 коп. судового збору за подання позову.

В решті рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Порозова Д.В., звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 15 000 грн посилаючись на те, що він поніс ці витрати у зв`язку з розглядом справи.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання правової допомоги від 21 серпня 2024 року (т. 2 а.с. 77) адвокат Порозов Д.В. надавав ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у справі. За умовами цього договору замовник зобов`язується своєчасно забезпечувати адвоката всім необхідним для виконання доручень, передбачених цим договором, зокрема, документами та інформацією; оплачувати витрати, в тому числу, судові, що необхідні для виконання доручень; своєчасно оплачувати послуги адвоката (пункт 1 підпункт 1.4). Порядок розрахунків та винагорода за правову допомогу, передбачену в підпунктом 1.2, визначається додатковою угодою сторін (пункт 3).

Додатковою угодою №2 від 4 вересня 2025 року (т. 2 а.с. 78) сторони визначили гонорар адвоката за правничу допомогу, що буде надаватися при розгляді справи №686/29979/24 (провадження №22-ц/820/2036/25) в Хмельницькому апеляційному суді, у фіксованому розмірі 15 000 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №01052725 від 4 вересня 2025 року (т. 2 а.с. 79) ОСОБА_1 сплатив адвокату Порозову Д.В. гонорар у розмірі 15 000 грн.

Разом із поданням відзиву на апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 37-39) Ніков К.Т. зробив заяву про подання доказів щодо розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами другою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ?...? ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 41 постанови від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснив, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного Бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи на підставі ?...? ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування цих витрат.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Витрати на професійну правничу допомогу повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, які подаються учасником справи до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (за умови, що до закінчення судових дебатів учасник справи зробив про це відповідну заяву).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зауважив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. З урахуванням цього принципу: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

До прийняття 25 листопада 2025 року судом апеляційної інстанції постанови у справі ОСОБА_1 не подав наявні докази на обґрунтування своїх витрат на професійну правничу допомогу, зокрема: договір про надання правової допомоги від 21 серпня 2024 року, додаткову угоду від 4 вересня 2025 року до цього договору, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 4 вересня 2025 року про сплату гонорару, - у зв`язку з чим апеляційний суд був позбавлений можливості вирішити питання про розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду рішення у справі.

Такі документи ОСОБА_1 подав вже після проголошення судом апеляційної інстанції рішення у справі. Натомість заява ОСОБА_1 не містить обґрунтування поважності причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 81, 137, 141, 270, 367, 381, 389, 391 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук