Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/4384/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К.

за участю секретаря судових засідань - Кардаш К.О.

прокурора Сарненської окружної прокуратури - Данилюк Г.М.

представника Сарненської міської ради - Шило С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах Сарненської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

Заступник керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах Сарненської міської ради звернувся до суду з позовною заявою в якій просить витребувати у ОСОБА_1 на користь Сарненської міської територіальної громади в особі Сарненської міської ради у комунальну власність земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :08:001:0844 та стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Сарненською окружною прокуратурою, встановлено що ОСОБА_1 звернувся до інженера-землевпорядника ОСОБА_2 з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку в межах Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області площею 0,06 га. При цьому, ОСОБА_1 надав копії паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, а також витяг з рішення виконкому Костянтинівської сільської ради народних депутатів № 40 від 03.12.1997 щодо передачі йому в приватну власність для ведення садівництва земельної ділянки розміром 0,06 га, яка розташована в садовому товаристві «Пролісок» в межах Костянтинівської сільської ради із земель запасу сільської ради.

Водночас з`ясовано, що в оригіналі рішення виконкому Костянтинівської сільської ради народних депутатів № 40 від 03.12.1997 «Про погодження рішення КСП «Пролісок» про виділення земельної ділянки» ОСОБА_1 , як особа, якій надавалось право отримання земельної ділянки, відсутній та відповідний витяг з рішення виконкому Костянтинівської сільської ради народних депутатів № 40 від 03.12.1997 представниками сільської ради не видавався.

У подальшому, ОСОБА_2 на підставі вищезазначених документів розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для індивідуального садівництва в садовому товаристві «Пролісок» на території Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області.

19.03.2020 державний реєстратор Веснянівської сільської ради Корецького району Новак Р.В., отримавши витяг з рішення виконкому Костянтинівської сільської ради народних депутатів № 40 від 03.12.1997 «Про погодження рішення КСП «Мир», сформував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, здійснив реєстраційні дії та вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0844 площею 0,06 га, яка розташована на території садового товариства «Пролісок» Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Внаслідок вищезазначених дій ОСОБА_1 з володіння Сарненської територіальної громади вибула земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0844.

За вказаним фактом Сарненським РВП ГУНП в Рівненській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000631 від 09.09.2024 відносно ОСОБА_1 , за фактами використання завідомо підробленого документа, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та придбання права на майно шляхом обману (шахрайство) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Обвинувальній акт у зазначеному провадженні направлено до Сарненського районного суду 20.06.2025.

В судовому засіданні прокурор та представник Сарненської міської ради позов підтримали в повному обсязі. Позивач дала пояснення відповідно до змісту позовної заяви

Відповідач в судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач заявляв клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінального провадження, в задоволенні якого протокольною ухвалою було відмовлено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

В даному випадку між сторонами виникли правовідносини з приводу прав особи на безоплатне отримання особою у власність земельної ділянки, тобто, спір виник в сфері земельних відносин.

Зазначені правовідносини регулюються нормами ЗК України.

Відповідно ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі : розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; а також організація землеустрою.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Із змісту ч.1, ч.2 ст.118 ЗК України вбачається, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Стаття 55 Закону України «Про землеустрій», передбачає, що у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Отже, виходячи із змісту наведених вище норм закону, особа, яка має намір приватизувати земельну ділянку, що перебуває в її користуванні, має отримати дозвіл органу місцевого самоврядування на розроблення технічної документації із землеустрою, на підставі якої в подальшому прийматиметься рішення про передачу такої земельної ділянки у власність.

Відповідно до копії рішення №40 виконкому Костянтинівської сільської ради від 03.12.1997 року та додатку до нього встановлено, що ОСОБА_1 земельна ділянка не видавалася.

ОСОБА_1 отримав у приватну власність спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 116 ЗК України.

Виключно на пленарних засіданнях сільської ради відповідно до закону приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункти 30 і 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відсутність рішення відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) про відчуження майна означає, що воно вибуло поза його волею, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах від 22.05.2020 року у справі № 619/734/17-ц, від 02.09.2020 року у справі № 2010/5609/12, від 17.10.2018 року у справі № 362/44/17, від 16.06.2020 року у справі № 619/974/17.

Оскільки Костянтинівська сільська рада не приймала рішення про передачу безоплатно у приватну власність відповідача спірної земельної ділянки, вказана земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади, як законного власника, не з її волі, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню від відповідача.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, провадження № 14-452цс18.

Згідно з правових висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Тобто, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20 зазначено, що застосування конкретного способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).

На підставі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень ст. 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2021 у справі № 924/454/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 зроблено висновок, що задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст. 19, 27 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12.02.2020 у справі П/811/1640/17) звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 (п. 146) у справі № 359/3373/16-ц вказала, що набуття особою права володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право з власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 та інших.

У пункті 147 вищевказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (пункти 84-87) звернуто увагу на те, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

З огляду на викладене, враховуючи відсутність рішення уповноваженого органу про надання спірної земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0844 площею 0,06 га у приватну власність ОСОБА_1 , остання вибула з власності держави поза її волею, а відтак наявні підстави для її витребування.

В даному випадку ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки незаконно (за відсутності рішення уповноваженого органу) набув її у власність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтю 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до рішення Сарненської міської ради від 15.12.2020 № 20 «Про початок реорганізації Костянтинівської сільської ради шляхом приєднання до Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області» Сарненська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Костянтинівської сільської ради.

Частиною 1 ст. 104 ЦК України закріплено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Враховуючи викладене земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0844 площею 0,06 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована на території садового товариства «Пролісок» Костянтинівської сільської ради, Сарненського району Рівненської області підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на користь держави в особі Сарненської міської ради.

Оскільки судом встановлено факт набуття відповідачем земельної ділянки всупереч вимогам законодавства вона має бути витребувана у останнього.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст. 12, 118, 116, 122 ЗК України, ст.15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов заступника керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах Сарненської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 на користь Сарненської міської територіальної громади в особі Сарненської міської ради у комунальну власність земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :08:001:0844.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 2 422,4 грн. судового збору, сплаченого за пред`явлення позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники:

Позивач: Сарненська окружна прокуратура, адреса: м. Сарни вул.Демократична,32 Рівненської області, ;

Сарненська міська рада Рівненської області, адреса: 34500, Рівненська область м. Сарни, вул. Широка, 31, Код :

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: