Справа №: 343/2100/25
Провадження №: 2/343/1101/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 27.10.2025 звернулася в Долинський районний суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №224;

після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін - " ОСОБА_3 ";

стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на сплату судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2014 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб уВідділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області.

Від спільного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась одна дитина - ОСОБА_4 .

Стосунки між ними давно погіршились, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. Стимулу для збереження шлюбу у них немає.

Причиною розпаду їхньої сім`ї послужило те, що у них з відповідачем несумісні характери, різні погляди на життя, різні підходи до вирішення важливих життєвих і сімейних питань.

Вона намагалась зберегти сім`ю, однак вони не змогли знайти взаєморозуміння, тому з березня 2022 року припинили підтримувати шлюбні відносини та проживають окремо, а відтак в їхніх інтересах буде розірвати шлюб.

Вона проживає разом з дочкою та бажає, щоб дитина надалі проживала з нею.

Наполягає на розірванні шлюбу та просить суд не надавати їм терміну на примирення, оскільки це не виправить стан їхніх відносин і буде лише затягуванням часу. Так як пройшло вже багато часу і вони не помирилися, просить шлюб між ними розірвати, проти чого відповідач також не заперечує (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 цивільна справа № 343/2100/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.14).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2025 відкрито спрощене провадження у справі № 343/2100/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з повідомленням сторін на 28.11.2025 (а.с.17).

25.11.2025 на адресу суду в одному конверті поступили клопотання позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи у їхній відсутності (а.с.25, 30), про що працівником суду складено відповідний акт від 25.11.2025 (а.с.33).

Розгляд справи відкладено на 15.12.2025.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд 11.12.2025 від позивачки поступила заява, згідно з якою вона позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.21) за адресою його реєстрації, одне з яких повернулося з відміткою "За закінченням терміну зберігання" (а.с. 23-24), інше - "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 39-40), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.35-36). Відповідач ОСОБА_2 11.12.2025 на електронну адресу суду скерував заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення і просить повідомити його про результати розгляду справи (а.с.42).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних, для вирішення позову. Заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.09.2014 (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20 вересня 2014 року було укладено шлюбу, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №224. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " ОСОБА_3 ", дружини " ОСОБА_3 ".

Від спільного проживання у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.8), яка проживає з позивачкою по справі (витяг з реєстру територіальної громади а.с.9, 10).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони з березня 2022 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, їх сім`я розпалася.

Відповідач у поданій ним заяві не заперечив щодо розірвання шлюбу, позов визнав.

Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Оскільки позивачка настоює, а відповідач згідний на розірвання шлюбу, то, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Вирішуючи вимогу позивачки про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Суд, враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_4 , те, що дитина фактично проживає разом з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що після розірвання шлюбу малолітню дочку сторін по справі ОСОБА_6 слід залишити із позивачкою.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, прізвище якій не змінювати.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

Позивачкою при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3456346 від 26.09.2025 (а.с.4).

Таким чином, сума сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 , зареєстрований 20 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №224- розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш