№ 208/8791/25
№ 2/207/2421/25
25 листопада 2025 року м. Кам`янське .
Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол А.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 208/8791/25 за позовом ОСОБА_1 до Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України , треті особи : Кам`янська філія Дніпропетровського обласного центру зайнятості , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , про встановлення факту припинення трудових відносин ,
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою , у якій просив встановити факт припинення трудових відносин за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України між ним та Розівською дослідною станцією Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України з 9 березня 2022 року , оскільки тривалий час працював на Розівській дослідній станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України . ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг пенсійного віку , у зв`язку з чим йому була призначена пенсія за віком , однак залишився працювати на підприємстві , як працюючий пенсіонер . У зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації був вимушений поїхати з місця свого постійного мешкання з Донецької області до м. Кам`янське Дніпропетровської області та не має змоги зв`язатися з роботодавцем - Розівською дослідною станцією Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України , для врегулювання питання звільнення (припинення трудових відносин) . Його трудова книжка перебуває у відповідача за юридичною адресою : Запорізька область , Пологівський район , селище міського типу Розівка , вулиця Академічна , 5 , отримати трудову книжку немає можливості , у зв`язку з окупацією та веденням бойових дій . Всі його неодноразові намагання зв`язатися з відповідачем щодо повернення йому трудової книжки та його звільнення (розірвання трудових відносин) були безрезультатними. Поштовий зв`язок з тимчасово окупованою територією відсутній . Дізнався , що з початку повномасштабного вторгнення діяльність відповідач не проводить , частина працівників залишилася на окупованій території , інша частина виїхала з окупації , їх місцеперебування не відоме , місцеперебування керівника невідомо , бухгалтер підприємства помер . Вся документація , печатки , електронні ключі , знаходяться за юридичною адресою відповідача , вивезено нічого не було . 26 червня 2025 року вернувся до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості щодо розірвання трудових відносин в односторонньому порядку , як внутрішньо переміщеної особи , у якої не розірвані трудові договори з роботодавцем . 1 липня 2025 року отримав відповідь від Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості , згідно якої йому повідомлено , що відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в редакції Закону № 2220-ІХ від 21 квітня 2022 року - внутрішньо переміщена особа , яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36 , статей 38 , 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання , для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку , подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору . З урахуванням того , що трудові відносини з відповідачем фактично припинені , в силу об`єктивних причин , не має можливості виконувати трудові обов`язки , відповідач не може забезпечити його роботою та виплатою заробітної плати , існування трудового договору порушує його право на належний соціальний захист та отримання пенсії у збільшеному розмірі . У зв`язку з тим , що в органах Пенсійного фонду України значиться як працюючий пенсіонер , то не має права на перерахунок пенсії , так як відсутній факт припинення трудових відносин. Підприємство , на якому працював знаходиться на території , де ведуться бойові дії, ця територія є тимчасово окупованою , та є пенсіонером і відповідно через центр зайнятості не може припинити трудові відносини в односторонньому порядку , також відсутня можливість подати поштовим відправленням заяву про припинення трудових відносин за юридичною адресою підприємства відповідача .
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свої вимоги підтримав і пояснив , що з 2016 року по 2021 рік працював трактористом на Розівській дослідній станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України за адресою : Запорізька область , Пологівський район , селище міського типу Розівка , вулиця Академічна , 5 . У 2021 році досяг пенсійного віку , йому була призначена пенсія за віком , але продовжував працювати у відповідача . На початку березня 2022 року приїхав до доньки у м. Кам`янське , та 9 березня 2022 року йому зателефонували і сказали , щоб не повертався за місцем роботи, оскільки територію , на якій знаходиться підприємство у Запорізькій області Пологівський район було окуповано . З 9 березня 2022 року вже не працював у відповідача . Дзвонив працівниці до відділу кадрів підприємства , та йому сказала , що виїхала звідти . Звернувся до ПФУ щодо перерахунку пенсії , йому повідомили про те , що оскільки він працюючий пенсіонер , тому на перерахунок пенсії не має права . Його трудова книжка залишилася у відповідача . Припинив трудові відносини з відповідачем з 9 березня 2022 року , оскільки вже не працював та не мешкав там , де територію було окуповано . Намагався отримати свою трудову книжку , але працівниця відділу кадрів сказала йому , що всі вони виїжджали з підприємства дуже швидко , нічого не встигли забрати , трудові книжки роздали тим , хто був там на той період часу , вони не могли навіть поставити печатки у трудових книжках , тому віддавали трудові книжки людям без печаток . З 2022 року мешкає у м. Кам`янське Дніпропетровської області , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа .
Представник відповідача Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України у судове засідання не явився , причину неявки суду не повідомив , не надав відзив , позивач не заперечує проти такого вирішення справи , тому суд проводить заочний розгляд справи .
Представник треті особи - Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості у судове засідання не явився .
Представник треті особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не явився .
Суд , вислухавши позивача , вивчивши матеріали справи , вважає , що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .
Згідно ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ХІ , цей Закон визначає особливості проходження державної служби , служби в органах місцевого самоврядування , особливості трудових відносин працівників усіх підприємств , установ , організацій в Україні незалежно від форми власності , виду діяльності і галузевої належності , представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні , а також осіб , які працюють за трудовим договором , укладеним з фізичними особами (далі - працівники) , у період дії воєнного стану , введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» .
Згідно ст. 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ХІ , у зв`язку з веденням бойових дій у районах , в яких розташоване підприємство , установа , організація , та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк , зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану , залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури) .
Згідно п. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою) , за якою працівник зобов`язується виконувати роботу , визначену цією угодою , а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці , необхідні для виконання роботи , передбачені законодавством про працю , колективним договором і угодою сторін . Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт , які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації , а також умови щодо виконання робіт , які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації .
Отже , трудовий договір - це юридично оформлені відносини між працівником і роботодавцем . Змістом трудових відносин є взаємні права та обов`язки сторін , а предметом таких відносин є робота , яку працівник зобов`язується виконувати за плату . При цьому , невиконання протягом тривалого часу працівником з тих або інших причин своїх трудових обов`язків свідчить про відсутність реальних трудових відносин між роботодавцем та працівником . Належні трудові відносини існують одразу у двох площинах - фактичній та юридичній . Відсутність роботи , яка фактично виконується працівником на умовах , передбачених трудовим договором , при юридично оформлених трудових відносинах , не відповідає нормам чинного законодавства та є підставою для розірвання трудового договору на вимогу працівника .
У законодавстві про працю встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян . Так , підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України залежно від того , хто є ініціатором припинення трудового договору , підстави поділяються на такі групи :
- припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад , угода сторін , закінчення строку) ;
- розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38 , 39 КЗпП України) ;
- розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40 , 41 КЗпП України) ;
- розірвання трудового договору з ініціативи осіб , які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3 , 7 ст. 36 , ст. 45 КЗпП України та ін.) .
Таким чином , розірвання трудового договору стосується лише випадків , коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін .
Припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов : 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору ; 2) дотримання порядку звільнення ; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця , заяви працівника , відповідного документа особи , уповноваженої вимагати розірвання договору) .
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є , зокрема , розірвання трудового договору з ініціативи працівника .
Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір , укладений на невизначений строк , попередивши про це роботодавця письмово за два тижні . У разі , коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання ; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти ; неможливість проживання у даній місцевості , підтверджена медичним висновком ; вагітність ; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю ; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи ; вихід на пенсію ; прийняття на роботу за конкурсом , а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк , про який просить працівник . Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням , якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю , умови колективного чи трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України) .
Відповідно до п.п. 2.2 , 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників до трудової книжки вносяться відомості про роботу , переведення на іншу постійну роботу , звільнення . Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу , переведення на іншу постійну роботу або звільнення , а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження) , але не пізніше тижневого строку , а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) .
Згідно ч. 1 ст. 15 , ч. 1 ст. 16 ЦК України 2003 року , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання . Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . Якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи , суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту , який не суперечить закону (ч. 1 , 2 ст. 5 ЦПК України) , як зазначено в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 377/169/20 .
У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 233/2529/18 Верховний Суд встановивши , що відповідач ні після отримання заяви позивача про розірвання трудового договору , ні після відкриття провадження у справі , не вчинив жодних дій , спрямованих на розірвання трудового договору , дійшов висновку , що відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України та виходячи з того , що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем і відповідачем , ефективним і таким , що не суперечить закону буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі частини першої статті 38 КЗпП України .
Трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою . При цьому , роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк , про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника .
Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування Пенсійного фонду України ( а.с. 12 14 ) , наявні відомості щодо нарахування заробітної плати та трудового стажу ОСОБА_1 за період з травня 2016 року по грудень 2021 року . За інформаційною довідкою Пенсійного фонду України від 3 липня 2025 року , наявні відомості щодо трудового стажу ОСОБА_1 за період з травня 2016 року по грудень 2021 року .
26 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості щодо розірвання трудових відносин з відповідачем в односторонньому порядку , як внутрішньо переміщеної особи , у якої не розірвані трудові договори з роботодавцем .
Згідно відповіді № 1059/2023 Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості населення від 1 липня 2025 року вбачається , що відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в редакції Закону № 2220-ІХ від 21 квітня 2022 року - внутрішньо переміщена особа , яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36 , статей 38 , 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання , для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку , подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору . Правові , економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення , гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначені Законом України «Про зайнятість населення» (Закон № 5067-VІ) . Відповідно до абзацу сімнадцятого пункту 5-2 розділу XI Закону № 5067-VІ в редакції Закону № 2622-ІХ від 21 вересня 2022 року для отримання статусу безробітного внутрішньо переміщені особи , а також особи , які перебувають на територіях , на яких ведуться бойові дії , у яких не розірвані трудові договори з роботодавцем , подають особисто під час безпосереднього відвідування або в електронній формі за допомогою засобів Єдиного державного веб-порталу електронних послуг , веб-порталу центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції або за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку до територіального органу центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції , заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору на підставі пункту 1 частини першої статті 36 або статей 38 , 39 Кодексу законів про працю України за формою , визначеною центральним органом виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції , про що повідомляються роботодавець (будь-якими засобами комунікації , у тому числі електронними) , територіальний орган центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну податкову політику , та територіальний орган Пенсійного фонду України . Положення цього абзацу не поширюються на припинення трудових договорів із керівниками підприємств , установ , організацій всіх форм власності , а також особами , які обіймають виборні посади . У разі якщо у таких осіб не припинені трудові договори з роботодавцем , який перебуває на непідконтрольній території або щодо якого відсутня інформація про місце перебування , заява зберігається у територіальному органі центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції , на підконтрольній території до моменту деокупації (розблокування) відповідних територій , після чого протягом 7 календарних днів повідомляється роботодавець (будь-якими засобами комунікації , у тому числі електронними) . Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 5067-VІ із змінами , внесеними згідно із Законом № 2622-ІХ від 21 вересня 2022 року , статусу зареєстрованого безробітного може набути : 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком , на пільгових умовах або за вислугу років) , яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів , готова та здатна приступити до роботи . Зважаючи на вищенаведене , у Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості відсутні правові підстави для проведення процедури розірвання трудового договору ОСОБА_1 з роботодавцем , у зв`язку з тим , що в подальшому ОСОБА_1 не маєте права набути статусу безробітної особи , так як ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( а.с. 16 ) .
Позивач з 9 березня 2022 року бажає припинити трудові відносини з Розівською дослідною станцією Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України за адресою : Запорізька область , Пологівський район , селище міського типу Розівка , вулиця Академічна , 5 , однак місцезнаходження відповідача є тимчасово окупованою територією , що дає підстави вважати , що відповідач припинив свою діяльність . Відсутність будь-яких засобів зв`язку з представниками такого товариства позбавляє позивача можливості розірвати трудові відносини з останнім у спосіб , передбачений КЗпП України .
Викладене свідчить , що за обставин , коли працівник позбавлений можливості розірвати трудовий договір з роботодавцем у порядку , передбаченому КЗпП України , то ефективним способом захисту порушеного права працівника буде ухвалення судом рішення про визнання трудових відносин між сторонами припиненими . Отже , права позивача підлягають захисту шляхом визнання трудових відносин з відповідачем припиненими за рішенням суду .
Позивач , який бажає звільнитися з Розівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України за адресою : Запорізька область , Пологівський район , селище міського типу Розівка , вулиця Академічна , 5 , не може цього зробити через фактичну відсутність Товариства за його місцезнаходженням , а також відсутність будь-яких засобів зв`язку з його керівництвом , то позивач позбавлений можливості розірвати трудові відносини з відповідачем у спосіб , передбачений КЗпП України .
Заявлені вимоги підтверджуються копіями паспорту ( а.с. 6 ) , пенсійного посвідчення ( а.с. 8 ) , довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27 травня 2022 року ( а.с. 9 ) , Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування Пенсійного фонду України ( а.с. 12 14 ) , відповіді № 1059/2023 Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості населення від 1 липня 2025 року , іншими письмовими доказами.
Таким чином , суд вважає , що наявні підстави для задоволення позову та встановлення факту припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та Розівською дослідною станцією Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України з 9 березня 2022 року .
Керуючись ст. 21 , 36 , 38 КЗпП України , ст. 10 , 19 , 81 , 263 , 315 , 316 , 319 ЦПК України , суд
Заявлений позов задовольнити повністю .
Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , та Розівською дослідною станцією Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України , місцезнаходження : смт . Розівка Пологівського району Запорізької області , вулиця Академічна , 5 , ідентифікаційний код юридичної особи : 00496722 , за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 9 березня 2022 року .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба