Справа № 365/492/24
Номер провадження: 2/365/105/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Хижного Р.В.

за участю секретарів судових засідань Носової О.О., Середи Н.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора Худякової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 1 в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про встановлення юридичного факту та визнання права на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт його перебування на утриманні ОСОБА_4 не менше одного року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачем, як спадкоємцем померлого за законом, право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КАП «Нива» розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024226.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав в смт Згурівка Згурівського району Київської області. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , заповів позивачу ОСОБА_1 . Позивач спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв та отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до розпорядження Згурівської районної державної адміністрації від 04.06.1996 року за № 407/1 ОСОБА_4 було надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КАП «Нива», розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, місцезнаходження якого Згурівська селищна рада, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі.

Вже після смерті ОСОБА_4 на його ім`я був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024226, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 103 від 25.10.1996 року.

Позивач вважає, що є спадкоємцем померлого за законом та до нього перейшло в порядку спадкування право на земельну частку (пай). З 1995 року позивач був непрацездатною особою та перебував на повному утриманні ОСОБА_4 . Фактично з початку 1994 року і до 13 липня 1996 року позивач отримував від померлого матеріальну допомогу, тобто перебував у нього на повному утриманні, натомість він як більш молодий, доглядав за ним та вів домашнє господарство. Померлий мав свої заощадження, які він отримав від попередньої трудової діяльності. Практично всі кошти були використані ними в спільних інтересах з позивачем. Кошти, які надавав померлий були основним і постійним джерелом засобів існування для позивача, так як в той час він мав проблеми із працевлаштуванням.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) та відсутністю документальних доказів перебування позивача на утриманні померлого.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено до підготовчого засідання, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті.

Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року допущено до участі у справі Броварську окружну прокуратуру Київської області у процесуальному статусі відповідача.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 06 березня 2025 року підготовче провадження по даній справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Євдокимов Д.А. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, та просив суд його задовольнити.

Відповідач Згурівська селищна рада, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання явку представника не забезпечила. Представник відповідача ОСОБА_6 на адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Прокурор Худякова М.Ю. заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що доказів належності ОСОБА_1 до спадкоємців, як утриманця не надано. Жоден із свідків сторони позивача не підтвердив перебування позивача на утриманні ОСОБА_4 . Письмовими доказами також не підтверджено непрацездатність позивача у період 1994-1996 років, навпаки вбачається, що позивач працював водієм у Згурівській прокуратурі та отримував заробітну плату.

Допитані під час судового розгляду свідки показали:

ОСОБА_7 показав, що був сусідом ОСОБА_4 . Позивача свідок в той час не знав. ОСОБА_4 тримав декілька поросят, курей, садив город та працював у колгоспі. Разом з ОСОБА_4 проживала його дружина, яка померла за кілька років перед чоловіком. Спільних дітей вони не мали. ОСОБА_4 зловживав алкоголем, що й стало причиною його смерті. Свідок лише памятає, що ОСОБА_4 , який вже на той час був дуже слабкий, допомагала ОСОБА_8 , яка є дружиною позивача. Позивача ОСОБА_1 свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_9 показала, що проживала на одній вулиці з ОСОБА_4 . Останній був звичайною сільською людиною, працював у колгоспі, тримав господарство, яке саме свідок не памятає. В дворі та будинку ОСОБА_4 свідок ніколи не була. ОСОБА_1 вона знає багато років, з часу його переїзду до Згурівки. У 1994-1996 рр. ОСОБА_1 працював, а його дружина перебувала у декретній відпустці. Свідок памятає, що ОСОБА_1 приїздив до ОСОБА_4 , допомагав йому по господарству. Стверджувати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю вона не може. За який рахунок проживала сім`я ОСОБА_1 вона не знає, чи утримував їх ОСОБА_4 вона теж не знає.

Свідок ОСОБА_10 показала, що у період з 21.05.1996 по 06.09.2013 працювала прибиральницею у прокуратурі Згурівського району. ОСОБА_1 вона знає, бачила, як він приходив у прокуратуру в період її роботи у 1996 році. У той час прокурором був ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 показала, що працювала лікарем у Згурівській лікарні. ОСОБА_1 знає з 1993 року, вона як педиатр вела його сина ОСОБА_13 . Хлопчик був хворобливий, хворів на пневмонію. Сімя ОСОБА_1 була благополучною, батько завжди привозив сина та дружину на власному автомобілі. Про відносини ОСОБА_1 і ОСОБА_4 їй нічого не відомо. Лікарняних ОСОБА_1 вона ніколи не виписувала.

Свідок ОСОБА_14 показав, що працював у прокуратурі з 1989 року. У період 1994-1996 рр. свідок працював слідчим у прокуратурі Згурівського району. У прокуратури був службовий автомобіль. Водіїв було багато, як і ким вони приймались на роботу свідку не відомо. Позивача ОСОБА_1 свідок добре знає, бачив його регулярно у прокуратурі, він їздив за кермом службового автомобіля, возив прокурора. Чи був працевлаштований ОСОБА_1 у прокуратурі свідок не знає. ОСОБА_1 ніколи не був бідним, гарно вдягався, мав на той час власну квартиру, у нього було багато автомобілів. Про відносини ОСОБА_1 і ОСОБА_4 йому нічого не відомо, чи міг останній утримувати ОСОБА_1 він не знає.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті відкрилась спадщина за заповітом та за законом (а.с. 10 копія свідоцтва про смерть).

Згурівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 189 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 35-44 копія спадкової справи).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений Згурівською державною нотаріальною конторою 22 травня 1996 року за реєстровим № 1182. Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями прийняв у встановленому законом порядку, шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у визначений строк, та отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно (а.с. 11 копія заяви, а.с. 12-13 копія заповіту, а.с. 14 копія свідоцтва).

Відповідно до розпорядження Згурівської районної державної адміністрації від 04.06.1996 року за № 407/1 ОСОБА_4 було надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КАП «Нива», розміром 3,96 в умовних кадастрових гектарах, місцезнаходження якого Згурівська селищна рада, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі. Вже після смерті ОСОБА_4 на його ім`я був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 024226, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 103 від 25.10.1996 року (а.с. 15-16 копія Книги № 1 реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), а.с. 46-47 копія розпорядження).

Право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4 , є спадщиною, яка не охоплена заповітом померлого, а відтак входить до складу спадщини померлого за законом. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у зв`язку із ненаданням оригіналу сертифікату, що підтверджує належність права на земельну частку (пай) спадкодавцю, а також не наданням документів, що підтверджують родинні або інші відносини із спадкодавцем (а.с. 19 нотаріальна відмова).

Враховуючи час відкриття спадщини, до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР (1963 року).

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Як передбачено ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а згідно зі ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Судом було досліджено копію медичної книжки сина позивача ОСОБА_15 , 1995 року народження (а.с. 118-139), а також копію свідоцтва про народження останнього (а.с. 142).

Згідно повідомлення відділу фінансування та бухгалтерського обліку Київської обласної прокуратури від 24.01.2025 № 21-8вих-25, ОСОБА_1 дійсно працював у прокуратурі Згурівського району Київської області на посаді водія 2-го класу протягом 1994-1996 років. За вищезазначений період роботи він отримував постійний дохід у вигляді заробітної плати, з якої були утримані та сплачені всі податки (а.с. 149).

Відповідно до копії листа відділу кадрової роботи та державної служби Київської обласної прокуратури від 14.03.2025 № 07-142вих-25, вбачається, що згідно наявної у відділі інформації, ОСОБА_1 у трудових відносинах з Київською обласною прокуратурою та прокуратурою Київської області не перебував (а.с. 164).

Відділом кадрової роботи та державної служби Київської обласної прокуратури в межах компетенції було розглянуто лист керівника Броварської окружної прокуратури про надання інформації стосовно ОСОБА_1 та повідомлено, що згідно наявної у відділ інформації, ОСОБА_1 у трудових відносинах з Київською обласною прокуратурою (прокуратурою Київської області) у період 1994-1996 років не перебував. В той же час, згідно зазначеної у вищевказаному листі інформації встановлено, що ОСОБА_1 працював у прокуратурі Згурівського району Київської області на посаді водія 2-го класу. Відтак розяснено, що прийняття на роботу та організація формування, ведення та зберігання особових справ водіїв прокуратур нижчого рівня Київської області здійснюється безпосередньо їх керівниками (а.с. 185 повідомлення від 30.04.2025 № 07-232вих25 протягом 1994-1996 років).

Відтак, суд вважає встановленим, що у період 1994-1996 років ОСОБА_1 був працездатним та працював у прокуратурі Згурівського району Київської області на посаді водія 2-го класу. За вищезазначений період роботи він отримував постійний дохід у вигляді заробітної плати.

Натомість, в ході судового розгляду не було підтверджено доходи ОСОБА_4 та наявність у нього можливості утримувати позивача.

Щодо незадовільного стану здоров`я сина позивача ОСОБА_13 у період 1994-1996 років, внаслідок чого позивач потребував стороннього утримання, то медичною документацією ОСОБА_15 вказані обставини не підтверджені.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно положення п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.8 Постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Непрацездатні особи можуть бути зараховані до спадкоємців лише за наявності таких умов: а) непрацездатна особа має перебувати на утриманні померлого не менше одного року безпосередньо перед його смертю; б) допомога, яку надавав померлий цій непрацездатній особі, має бути основним джерелом її існування (хоч не обов`язково, щоб вона була єдиним джерелом існування); в) допомога має надаватися систематично.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання.

В ході судового розгляду не було доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 був непрацездатним у період 1994-1996 років, перебував на утриманні ОСОБА_4 не менше одного рок до дня його смерті, допомога, яку надавав померлий була основним джерелом існування сімї ОСОБА_1 та мала постійний (систематичний) характер.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту перебування на утриманні є не доведеними, а відтак не підлягають до задоволення, так само як і похідна вимога про визнання права власності на спадкове майно.

Суд вважає за необхідне в задоволенні позову ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про встановлення юридичного факту та визнання права на майно в порядку спадкування, відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 530, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 12, 13, 76-81, 259, 268, 273, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про встановлення юридичного факту та визнання права на майно в порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Згурівська селищна рада, адреса: вул. Українська, буд. 10, с-ще Згурівка Броварського району Київської області, 07601, ідентифікаційний код в .

Броварська окружна прокуратура Київської області, адреса: вул. Київська, 137, м. Бровари Київської області, 07401.

Головуючий суддя Р.В. Хижний