ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1938/07 Номер провадження 22-ц/814/4038/25Головуючий у 1-й інстанції Литвин М.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Панченка О. О.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року, ухваленого в місті Лубни під головуванням судді Литвин М. М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У 2007 році ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, в якому просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 .

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 2,86 га, яка розташована на території Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року позовні вимоги задоволено.

Надано ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку (пай) площею 2,86 га, що залишилася після смерті його батька ОСОБА_4 до державної нотаріальної контори з дня набрання рішенням чинності.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 10.11.2023 ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, проте вважає, що оскаржуване рішення порушує її права та законні інтереси, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що спочатку її батько ОСОБА_5 , а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 вона є спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, вказане рішення суду позбавляє її права оформити спадщину в установленому законодавством порядку.

Вказує, що після смерті батька вона вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після прийняття спадщини та її фактичного оформлення, у будинку своїх батьків вона знайшла заповіт від 06.10.2004 № 134, за яким ОСОБА_4 заповів усе своє майно в рівних частках своїм синам - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Тому в серпні 2017 року вона повторно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте дізналася, що її дядько ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності, а заповіт № 134 не був внесений до Спадкового реєстру.

Вважає помилковими та передчасними висновки суду щодо поважності причин пропуску ОСОБА_2 строку на подання заяви про прийняття спадщини з посиланням на наявність заповіту на його ім`я, можливість оформити спадщину після спливу шестимісячного строку та відсутність інших спадкоємців, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимим доказами, а обставини, на які посилався суд є нез`ясованими в повному обсязі.

Зазначає також, що про розгляд справи ні вона, ні її покійний батько не були повідомлені, участі в розгляді справи не приймали, про оскаржуване рішення не знали, а тому не могли у встановлені строки подати апеляційну скаргу. Відтак вважає, що строк на подання апеляційної скарги нею попущений з поважних причин.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

У відповідь на запит Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 16 листопада 2023 року повідомив що справа № 2-1938/07 за позовною заявою ОСОБА_2 до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання (акт від 05 квітня 2021 року № 12).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року у даній справі № 2-1938/2007 направлено до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2024 року у відновленні втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-31938/2007 за позовною заявою ОСОБА_2 до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року.

Постановою Верховного Суду від 31 липня 2024 року ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року, з урахуванням ухвал Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2015 року та від 17 квітня 2025 року про виправлення описок, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини закрито.

Постановою Верховного Суду від 13 серпня 2025 року ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року скасовано, справу передано на для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 06 жовтня 2004 року о 10:00 год ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів належну йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю № 111-ПЛ 3026375 земельну частку (пай), належну йому площею 2,86 га своєму синові - ОСОБА_2 . Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконкому Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та зареєстрований у реєстрі за № 133 (а. с. 9, т. 1).

У цей же день (06 жовтня 2004 року) об 11:00 год ОСОБА_4 склав новий заповіт, згідно з яким все своє майно заповідав у рівних частках своїм двом синам: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області та зареєстрований у реєстрі за № 134 (а. с. 10, т. 1).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру заповіт № 134, посвідчений 06 жовтня 2004 року, до спадкового реєстру був внесений 27 вересня 2017 року (а. с. 14, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 15, т. 1).

30 травня 2005 року ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом, посвідченим у реєстрі за № 134, 30 травня 2005 року подав до Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 (а. с. 11, т. 1).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 448863 від 15.06.2005 за вказаною заявою Першою лубенською державною нотаріальною конторою 15 червня 2005 року заведено спадкову справу № 287 за реєстровим номером № 367963790 (а. с. 12, т. 1).

04 березня 2008 року державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори Стромко І. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким спадкоємцем в цілому майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його син ОСОБА_2 . Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 2,86 га, розташованої на території Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 8, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 16, т. 1).

Спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після батька та 11.11.2011 і 10.12.2012 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,86 га та житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 (а. с. 22, 23, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 17, т. 1).

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Полтавського апеляційного суду від 2 листопада 2022 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 вересня 2023 року, у справі № 539/4177/19 у зв`язку із пропуском позовної давності відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_3 - спадкоємця померлого ОСОБА_2 про визнання недійним виданого ОСОБА_2 свідоцтва від 04.03.2008 про право на спадщину за законом на земельний пай площею 2,86 га, кадастровий номер :03:002:0065, який розташований на території Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 178066 від 19.05.2009, виданого ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, проведеного 04.03.2016, номер запису про право власності 13584666.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5 з огляду на встановлені у справі обставини не міг не знати, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входила, зокрема, земельна ділянка площею 2,86 га, розташована на території Шеківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акта про право приватної власності на землю № 111-ПЛ 3026375. При цьому позивач не подала до суду належних та допустимих доказів, що ОСОБА_5 з об`єктивних обставин не піклувався про спадкове майно, не цікавився ним, а також не вживав заходів, які б вчинив добрий господар невідкладно.

ОСОБА_5 за життя не оспорював видане ОСОБА_2 04.03.2008 свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

У справі, що переглядається апеляційним судом, заявник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду про встановлення ОСОБА_2 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , стверджуючи про порушення прав її батька ОСОБА_5 , який не був залучений до участі у справі, як спадкоємець майна померлого ОСОБА_4 , що впливає також і на реалізацію її спадкових прав. При цьому ОСОБА_1 не вказує яким чином будуть відновлені її права, коли за життя її батько - ОСОБА_5 не вживав заходів щодо оспорення права ОСОБА_2 на спадкування після померлого ОСОБА_4 та не оспорював видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, яке є дійсним.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 10 ЦПК суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

У його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Христов проти України» (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Водночас скасування рішення суду, яке вже частково виконано, може (поряд з іншими обставинами) свідчити про зведення принципу res judicata нанівець (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України» (заява № 61333/00)).

Враховуючи наведене та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, скасування оскаржуваного рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.12.2007 через значний проміжок часу після його фактичного виконання та після смерті сторони у спорі щодо правовідносин, які не допускають правонаступництва, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, не відповідатиме принципу правової визначеності та становитиме втручання у право на вільне володіння майном, що гарантується статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилання заявника на скасування судового рішення з тих мотивів, що суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі відхиляються апеляційним судом як безпідставні, оскільки особа, прав якої стосувалось оскаржуване рішення - ОСОБА_5 рішення суду в установленому порядку не оскаржував, а заявник ОСОБА_1 на час розгляду справи Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у 2007 році не набула, прав, на які могло вплинути оскаржуване рішення суду.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2007 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. О. Панченко