ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В.,Космачевської Т.В.

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Олійникова С.І. на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 вересня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Лимані Краматорського району Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок: площею 9,182 га кадастровий номер :07:001:0274; площею 0,6108 га кадастровий номер: :07:001:0567; площею 0,6699 га кадастровий номер :07:002:0320; площею 0,3898 га кадастровий номер :07:002:0608, які розташовані на території м. Лиману Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказані земельні ділянки ОСОБА_2 за життя заповіла йому, ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 26.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Краснолиманського міського нотаріального округу Трубніковим А.О., та витягом про реєстрацію заповіту у спадковому реєстрі від 26.07.2013 року № 34666118.

В першій половині 2022 року через бойові дії він був вимушений виїхати з міста Лиману.

В період з 2022 року по 2025 рік він як внутрішньо переміщена особа перебував поза межами свого місця мешкання. Про смерть спадкодавця дізнався випадково в листопаді 2024 року з матеріалів судової справи № 236/5225/21 за позовом Селянського фермерського господарства "ЕЛЕНА" до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "СТАВКИ", державного реєстратора прав на нерухоме майно Радьковської Я.В. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка розглядалась Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська.

На теперішній час на території міста Лиману не працюють нотаріальні контори, відсутнє електропостачання.

Отже, з об`єктивних причин на день спливу строку для прийняття спадщини він не мав змоги приїхати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та вчасно подати заяву про її прийняти.

Коли звернувся Третьої черкаської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено через пропущення строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини ним пропущений із причин, які від нього об`єктивно не залежали: військові дії, окупація міста Лиману Донецької області, вимушене переміщення до іншого міста.

Просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 вересня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважав, щовисновок суду першої інстанції про те, що позивачем умисно та безпідставно пропущено більш ніж на два роки строк для прийняття спадщини є передчасним та спростовується відомостями, наявними у справі. Під час звернення з позовною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що з 2022 року не проживає у місті Лиман Донецької області в зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією рф. Також, позивач пояснив суду, що дізнався про смерть ОСОБА_2 в листопаді 2024 року з матеріалів іншої судової справи №236/5225/21, стороною в якій, зокрема, була спадкодавець. Слід зауважити, що провадження у справі №236/5225/21 відкрито 04 січня 2022 року. 21 листопада 2024 року, ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра провадження у справі №236/5225/21 закрито. Також, зазначеною ухвалою встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 померла. Таким чином, ОСОБА_1 (який також був часником справи №236/5225/21, як голова Фермерського селянського господарства "ЕЛЕНА") в період з 2022 року по 2024 рік обґрунтовано вважав, що інший учасник справи - ОСОБА_2 жива. Оскільки спадкодавець була стороною у справі №236/5225/21, яка розглядалася з 2022 року, жодних підстав для її розшуку та з`ясування питання відкриття спадщини не було. В свою чергу, після отримання з матеріалів справи №236/5225/21 відомостей про смерть ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було вжито заходи, спрямовані на отримання спадщини - він звернувся до нотаріальної контори та до суду з позовом про поновлення строку для отримання спадщини. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що він "понад двох років позивач не вживав ніяких заходів, щоб дізнатися про смерть спадкодавця та відповідно відкриття спадщини" є безпідставним та не відповідає наявним обставинам у справі.

З 2022 року позивач позбавлений можливості вести нормальне життя - проживати у власній квартирі у місті Лиман, працювати та дбати за близьких. В зв`язку з окупацією його рідного міста він з родиною вимушений був терміново покинути власне майно та виїхати. Під час термінової евакуації у місті було залишено багато матеріальних цінностей та документів. Звільнення міста Лиман в жовтні 2022 року не надало можливості позивачу повернутися до нормального життя. Значний період часу після звільнення місто було закрите військовою адміністрацією для відвідування цивільних. В подальшому, навіть по спливу трьох років після звільнення місто ОСОБА_3 непридатне для постійного проживання цивільних Згідно відомостей з загальнодоступних джерел у місті відсутнє централізоване електро, водо-, газопостачання. Містом відкриття спадщини є Лиманська територіальна громада Краматорського району Донецької області де проводяться активні військові дії, яке було в тимчасовій окупації, та яке на час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини та до тепер знаходиться в зоні активних бойових дій внаслідок збройної агресії російської федерації, що також є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування. Слід зазначити, що земельні ділянки, які є об`єктом спадщини, також розташовані на небезпечній (не розмінованій) території Лиманського району Донецької області.

Матеріали електронної справи № 202/4067/25 не містять витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №140 від 15.02.2022 року), наданий Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали Індустріального районого суду міста Дніпра про витребування доказів у справі від 07.05.2025 року. За незрозумілих причин, даний документ не було долучено до матеріалів справи станом на момент винесення судового рішення, чим суттєво порушено право позивача на належний доступ до матеріалів справи. Станом на момент подання скарги, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №140 від 15.02.2022 року), наданий Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в матеріалах справи відсутній.

Подання позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в даному випадку є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про отримання документів в електронному суді позивачем та його представником та представником відповідача.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що наведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви на прийняття спадщини, які при цьому не доведені суду належними доказами, не є поважними і тому вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2013 року ОСОБА_2 був складений заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Краснолиманського міського нотаріального округу Донецької області Трубніковим А.О. та зареєстрований у реєстрі за № 787.

Відповідно до цього заповіту ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки: площею 9,182 га кадастровий номер :07:001:0274, площею 0,6108 га кадастровий номер: :07:001:0567, площею 0,6699 га кадастровий номер :07:002:0320, площею 0,3898 га кадастровий номер :07:002:0608, які розташовані на території м. Лиману Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі 26.07.2013 за № 54795522.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 6 від 15.07.2025 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Лимані Краматорського району Донецької області у віці 83 роки, про що 15 лютого 2022 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складений актовий запис № 140.

30 грудня 2024 року до Третьої черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_1 від 20 грудня 2024 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом завідувача Третьої черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.12.2024 року за вих. № 902/01-16 ОСОБА_1 повідомлено, що ним пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України, та роз`яснено право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з листом завідувача Третьої черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.06.2025 року за вих. 503/01-09 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд оцінює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в

тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 357/8183/22.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).

Встановлено, що 26 липня 2013 року ОСОБА_2 був складений заповіт, яким вона заповіла ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки: площею 9,182 га кадастровий номер :07:001:0274, площею 0,6108 га кадастровий номер: :07:001:0567, площею 0,6699 га кадастровий номер :07:002:0320, площею 0,3898 га кадастровий номер :07:002:0608, які розташовані на території м. Лиману Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначений заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі 26.07.2013 за № 54795522.

Про наявність даного заповіту ОСОБА_1 було відомо.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто із пропуском строку для прийняття спадщини більш ніж на два роки.

У зв`язку із чим листом завідувача Третьої черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.12.2024 року ОСОБА_1 повідомлено, що ним пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України, та роз`яснено право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на те, що в першій половині 2022 року через бойові дії він був вимушений виїхати з міста Лиману.

В період з 2022 року по 2025 рік він як внутрішньо переміщена особа перебував поза межами свого місця мешкання. Про смерть спадкодавця дізнався випадково в листопаді 2024 року з матеріалів судової справи № 236/5225/21 за позовом Селянського фермерського господарства "ЕЛЕНА" до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "СТАВКИ", державного реєстратора прав на нерухоме майно Радьковської Я.В. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка розглядалась Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська.

На теперішній час на території міста Лиману не працюють нотаріальні контори, відсутнє електропостачання.

Отже, з об`єктивних причин на день спливу строку для прийняття спадщини він не мав змоги приїхати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та вчасно подати заяву про її прийняти.

Судом встановлено, що шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини сплив 14 серпня 2022 року. З заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса 30 грудня 2024 року, тобто з пропуском встановлено строку бульш ніж на два роки, що є значним.

Позивач зазначав, що йому не було відомо про смерть спадкодавця до листопада 2024 року.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 357/8183/22.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що доводи позивача не можуть бути підставою для визнання поважною причини пропуску такого строку, оскільки поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги. Разом із тим, під час розгляду справи позивачем не наведено та необґрунтовано поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій.

У зв`язку із наведеним колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки обставини, якими обґрунтовані підстави позову, не свідчать про неможливість вчинення позивачем дій з дня відкриття спадщини щодо прийняття спадщини. Ті обставини, на які посилається позивач, не є поважними причинами пропуску встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за заповітом та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини, не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа знала.

Посилання на те, що з 2022 року ОСОБА_1 не проживає у місті Лиман Донецької області в зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією рф, що позбавило його можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є безпідставними. Оскільки Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1118/5 від 11.03.2022 року, було визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття. Що дало право позивачеві впослідуючому звернутися 30 грудня 2024 року до Третьої черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а не за місцем відкриття спадщини.

Доводи про те, щостаном на момент подання скарги, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданий Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в матеріалах справи відсутній не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи. На аркушах справи 49- 51 міститься повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 15.16 Перехідних положень ЦПК створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи здійснюються поетапно.

16) справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.

Функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи не завершено.

Відсутність в матеріалах електронної справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_2 не є підставою для скасування по суті правильного судового рішення і на даному етапі не призвело до порушення прав позивача на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду з ухваленням нового немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст.368, 375, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Олійникова С.І. залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2025 року.

Судді: