20 листопада 2025 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді - Галінської В.В.
секретар судового засідання - Швед Н.В.
справа №569/388/24
учасники справи:
позивач - відповідач - ОСОБА_1
відповідач -позивач - ОСОБА_2
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_2 Вотави Іванни Леонідівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала зазначена справа.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2025 року Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольне частково.

Визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на гараж № НОМЕР_3 , загальною площею20.8 кв.м., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснено поділ спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу майна подружжя:

- визнано право приватної власності на гараж № НОМЕР_4 , загальною площею 21.0 кв.м, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- визнано право приватної власності на гараж № НОМЕР_3 , загальною площею 20.8 кв.м, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) грошову компенсацію в розмірі 116 105 (сто шістнадцять тисяч сто п`ять) гривень 00 копійок, що складає 1/2 частини транспортного засобу Seat Leon, 2011 року випуску, колір: чорний, VIN код НОМЕР_5 .

В решті позовних вимог ОСОБА_2 - відмолено

24 жовтня 2025 на адресу суду надійшла заява представника відповідача-позивача ОСОБА_2 адвоката Вотави Іванни Леонідівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн. та 3000,00 грн. витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

В судове засідання позивач-відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дупак В.Г. не з`явились. Представник подав до суду подав заперечення на клопотання про винесення додаткового рішення, зазначивши, що позивач повністю заперечує вимоги відповідача у вищезазначеному клопотанні вважає їх необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторінвідповідачем долучено до клопотання договір про надання правової допомоги - із зазначенням гонорару на суми 10000 грн. та 25000 грн. Відповідачем не долучено до даного клопотання а ні розрахунку наданих послуг, а ні опису виконаних робіт. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи особливості предмета спору, складність справи, яка незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час. Який був необхідний для вчинення дій та надання послуг: написання відзиву та подачі адвокатського запиту, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, Позивач приходить до висновку про те, що заява представника відповідача задоволенню не підлягає в повному обсязі. Щодо витрат пов`язаних із вчиненням інших процесульних дій, а саме неналежної оцінки автомобільного транспорту SeatLeon. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Відповідачем додана довідка №59/02/ЕД від 26.02.2024 року, про середню ринкову ціну колісного транспортного засобу. Вартість SeatLeonстановить - 232210,00 грн. Заявником не додано до зустрічної позовної заяви а ні заяви про проведення відповідної оцінки, а ні договору з оцінщиком. Вищезначена довідка не може бути належною та допустимою оцінкою вартості автомобіля. Позивачем не надана відповідна судова технічна експертиза, а лише довідка, видана оцінювачем, що не може братися до уваги судом. Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Відповід-позивач ОСОБА_2 його представник Вотава І.Л. в судове засідання не з`явились, представник відповідача- позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі. Просить здійснити розподіл витрат, пропорційно задоволених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягомп`яти днівпісля ухваленнярішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1,2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що буде понесена позивачем надано: копію договорупро надання правничоїдопомоги№29/24 від 29 лютого 2024 року, що укладений між Адвокатським об`єднаням «Удовиченко і партнери», надалі іменується «Об`єднання`в особі голови об`днання - адвоката Тимошенко Оксани Василівни та ОСОБА_2 , п.2.1. за надання правничої допомоги , передбаченої п.1.2. Договору, Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар. Розмір гонорару за правничу допомогу передбачену даним договором становить фіксовану суму - 35000,00 грн. та розраховується з наступного: 10000 грн. - правовий аналіз документів, надання юридичних консультацій, подання адвокатських запитів; 10000 грн - підготовка та подання відзиву на позовну заяву; 10000 грн. - підготовка та подання зустрічного позову; 5000 грн. представництво інтересів Клієнта в суді. П. 2.2. Гонорар сплачується Клієнтом на розрахунковий рахунок Об`єднання двома платежами.п.2.2.1. у сумі 10000 грн. на підставі наданого Об`єднанням рахунку, до 01.04.2024. п.2.2.2. у сумі 25000 грн. на підставі наданого об`єднанням рахунку та акту про надання правничої допомоги, впродовж 2 (двох) банківських днів з моменту набрання законної сили рішенням у справі обумовленій у п.1.1. Договору. Рахунок від 29 лютого 2024 року на суму 10000 грн., призначення платежу: частина фіксованого гонорару за надання правничої допомоги згідно договору ППД №29/24 від 20.02.2024 року, платіжною інструкцією №@2PL481898 від 29.03.2024 року на суму 10000 грн гонорар згідно договору 29/24 від 29.02.2024, ОСОБА_2.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

У ч. 3 ст. 141 ЦПК Українипередбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

ТобтоЦПК Українипередбачено критерії визначення та розподілу судових витрат:1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, від 12 січня 2022 року у справі № 918/548/21).

Європейський суд з прав людини зазначає, що присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача-позивача ОСОБА_2 Вотави І.Л. про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення з позивача - відповідача ОСОБА_1 витрат на користь ОСОБА_2 судових витрат, що будуть понесені нею. Розмір витрат, про стягнення яких просить заявник, на думку суду, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому, зважаючи на те, що дана цивільна справа є справою незначної складності, обсяг наявних у ній матеріалів є не великим, підготовка документів у даній справі не потребувала значного часу та великої кількості аналітичної роботи. Позовні вимоги задоволено частково, а тому зменшення судом суми відшкодування витрат на правничу допомогу до 5000 гривень відповідатиме принципу розумності та реальності витрат, буде справедливим щодо іншої сторони спору та 1500,00 грн. витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 270, п.3 Розділу ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_2 адвоката Вотави Іванни Леонідівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 Вотави Іванни Леонідівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 Вотави Іванни Леонідівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, що будуть понесені позивачем на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 (три тисячі) гривень та 1500,00 грн. витрат пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач - відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1

відповіач - позивач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6

Суддя -