ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/448/21

Провадження № 22-ц/820/2771/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького, яка подана його представником Мельник Олександром Леонідовичем, на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року, у складі судді Сагайдак І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України, про зобов`язання вчинити дії щодо виключення житла з числа службового,

встановив:

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький пропозицію з належними документами про виключення службової квартири АДРЕСА_1 , яка була надана військовослужбовцю ОСОБА_1 , з числа службових з метою забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї житловим приміщенням для постійного проживання. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький подати до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області клопотання з належними документами про виключення службової квартири АДРЕСА_1 , яка була надана військовослужбовцю ОСОБА_1 , з числа службових з метою забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї житловим приміщенням для постійного проживання. Вирішено питання судового збору.

28 листопада 2025 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницького Мельник О.Л., в електронній формі через підсистему «Електронний Суд», подав апеляційну скаргу на дане рішення суду, в якій просить скасувати дане рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Також просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на апеляційне оскарження даного рішення. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції надійшла на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький 07 липня 2021 року, що підтверджується штампом вхідної документації. КЕВ м. Хмельницький подав апеляційну скаргу вчасно, однак ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20.08.2021 дану апеляційну скаргу було залишено без руху через несплату судового збору. Через відсутність належного фінансування усунути недоліки апеляційної скарги було неможливим, тому ухвалою апеляційного суду від 09.09.2021 апеляційну скаргу було повернуто апелянту. Юрисконсульт, яка вела дану справу звільнилася 14.10.2021 та не повідомила керівництво про перешкоди в поданні апеляції, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Фактичне ознайомлення КЕВ м.Хмельницький з оскаржуваним рішенням суду та вимогами позивача відбулося лише у 2025 році, після звернення ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним просить суд визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Колегія суддів, розглянувши дане клопотання, вважає за доцільне зазначити наступне.

Згідно із статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Такі висновки сформульовані в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 березня 2024 року в справі № 953/5340/21 (провадження № 61-16122св23), від 28 лютого 2024 рокув справі № 733/112/20 (провадження № 61-16703св23).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2024 року в справі № 22/96-10/90/08 зазначено, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку, і в разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі в справі. Однак неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, з посиланням на те, що рішення в цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою для визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку. Отже, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими наведеними нормами ГПК України.

Частина друга статті 261 ГПК України ідентична змісту частини другої статті 358 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У межах річного строку з дня складення повного судового рішення може поновлено строк на апеляційне оскарження з інших поважних причин будь-яким заявникам, а особам, не повідомленим про розгляд справи, -і поза межами річного строку.

Тобто річний преклюзивний строк для поновлення строку на апеляційне оскарження не поширюється на учасників справи, не повідомлених про розгляд справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року в справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження в справі і яка, відповідно, не знала/не могла знати про розгляд справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що позивач (заявник,третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу. «Особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України) не можна вважати особу, яка ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц (провадження № 61-22496св19), від 29 січня 2021 року в справі № 308/2739/16-ц (провадження № 61-9648св19), від 21 червня 2023 року в справі № 202/32361/13-ц (провадження № 61-3546св23) вказано, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи в провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання в справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ у рішенні від 16 лютого 2017 року в справі «Каракуця проти України» зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (параграф 53).

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (параграф 41).

Встановлено, що рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області постановлено 11 травня 2021 року (повний текст виготовлено 17 травня 2021 року) за участі представника відповідача КЕВ м.Хмельницький Задвірної Ю.Ю. Відповідно до рекомендованого повідомлення, наявного в матеріалах справи (а.с.144), КЕВ м.Хмельницький отримав копію рішення суду 07 липня 2021 року. 11 серпня 2021 року КЕВ м.Хмельницький подав апеляційну скаргу на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року у справі №683/448/21, яка ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 серпня 2021 року залишена була без руху та надано строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк КЕВ м. Хмельницький не усунув недоліків апеляційної скарги, тому ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 вересня 2021 року апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року визнано неподаною та повернуто апелянту. Апеляційна скарга вдруге на дане рішення суду подана представником відповідача КЕВ м.Хмельницький Мельником О.Л. 28 листопада 2025 року, тобто, більш як через чотири роки після ухвалення судового рішення.

Наведене свідчить, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький достовірно знав про наявність справи, брав участь в її розгляді в суді першої інстанції, подавав апеляційну скаргу на дане рішення суду вперше у 2021 році, проте не вживав заходів, щоб використати своє право на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі представник КЕВ м. Хмельницький не заперечує факту обізнаності про рішення суду першої інстанції від 11 травня 2021 року. Долучений до апеляційної скарги акт про результат службового розслідування за фактом з`ясування обставин та причин невчасного не усунення недоліків апеляційної скарги по справі № 683/448/21, не свідчить про те, що відповідач не знав про наявне судового рішення чи у нього були перешкоди вчасно реалізувати своє право на оскарження його та в установлені процесуальні строки звернутися з апеляційною скаргою у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що відповідач своєчасно не скористався правом на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу 28 листопада 2025 року, тобто більше ніж через чотири роки після складення повного тексту рішення суду першої інстанції (11 травня 2021 року), що свідчить про його процесуальну бездіяльність і не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону.

Докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні, як і докази, що свідчили б про добросовісну реалізацію заявником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення в справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці ЄСПЛ.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявником не було наведено об`єктивних підстав, які б унеможливили його звернення до суду в межах встановленого строку. Подання апеляційної скарги після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, з урахуванням того, що відповідач та його представник були повідомлені про розгляд справи і брали участь під час її розгляду.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького, яка подана його представником Мельник Олександром Леонідовичем, на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, з участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України, про зобов`язання вчинити дії щодо виключення житла з числа службового.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко