Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4456/25
Провадження № 2/279/2021/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/4456/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 31 січня 2020 року, о 17 год. 17 хв. ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки ''Citroen Berlingo'' д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Сергія Кемського м. Коростень в напрямку перехрестя з автодорогою Київ-Ковель-Яготин на пішохідному переході скоїв наїзд на пішохода - на нього, ОСОБА_1 , який перетинав проїзну частину навпроти будинку АДРЕСА_1 по пішохідному переході зліва на права відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної події йому спричинені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому скроневої та тім`яної кісток праворуч з поширенням лінії перелому на основу черепа; перелому правої виличної дуги; латеральної та медіальної кісток правої орбіти; гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку; геморагічного забою лівої скроневої долі головного мозку; набряку мозку; розриву барабанних перетинок з обох сторін; відкритого перелому обох кісток правої гомілки в середній треті зі зміщенням; перелому правої ключиці; правобічного пневмотораксу; синців голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Порушення відповідачем ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Вироком Житомирського апеляційного суду від 25.11.2022 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 в частині призначеного покарання та стягнення моральної шкоди - скасовано.

Постановлено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Зазначає, що після постановлення вищезазначених вироків та відшкодованих на той час збитків продовжує лікування від завданих ОСОБА_2 мені травм.

На придбання медичних препаратів в період амбулаторного лікування ним було затрачено особистих коштів на суму 19496,33 грн., що підтверджується чеками та рахунками на придбання медикаментів.

Вважає, що зроблені ним витрати на лікування травм нанесених йому ОСОБА_2 повинні бути компенсовані завдавачем шкоди.

Просить стягнути з відповідача на його користь 19496,33 грн. нанесеної матеріальної шкоди. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати у справі.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено Відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та проживання.

Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

До позовної заяви позивач додав вирок Житомирського апеляційного суду від 25.11.2021 року у справі №279/1468/20 зі змісту якого слідує, що ОСОБА_2 було засуджено вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року за ч.2 ст.286 КК України за те, що 31.01.2020 року о 17 годині 17 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Сіtrоеn Berlingo" державний номер знак НОМЕР_1 , який належить на правах індивідуальної власності ОСОБА_3 , рухався по проїзній частині вул. Сергія Кемського у м.Коростені в напрямку перехрестя з автодорогою Київ-Ковель-Ягодин не перевищуючи дозволену в межах населеного пункту швидкістю, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, що зазначений в п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року ''пішохідний перехід'' - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу; пішохідні переходи призначаються дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2; 5.36.1; 5.36.2; 5.37.1; 5.37.2 ПДР, дорожньою розміткою 1.14.1; 1.14.2; 1.14.3 пішохідними світлофорами; за відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки шириною тротуарів чи узбіччя, який розташований навпроти буд. АДРЕСА_1 та в порушення вимог п.18.1 ПДР, в якому сказано, що ''Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека'', наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкості, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам для яких може бути створена небезпека, продовжив рух з попередньою швидкістю та скоїв наїзд на пішохода - ОСОБА_1 , який перетинав проїзну частину вул. Сергія Кемського по пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому скроневої та тім`яної кісток праворуч з поширенням лінії перелому на основу черепа, перелому правої виличної дуги, латеральної та медіальної кісток правої орбіти, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, геморагічного забою лівої скроневої долі головного мозку, набряку мозку, розриву барабанних перетинок з обох сторін, відкритого перелому обох кісток правої гомілки в середній треті зі зміщенням, перелому правої ключиці, правобічного пневмотораксу, синців голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Порушення ОСОБА_2 , вищевказаних Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Вироком Житомирського апеляційного суду від 25.11.2021 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року в частині призначеного ОСОБА_2 покарання та стягнення моральної шкоди скасовано. Постановлено про призначення ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. В решті вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області залишено без змін.

Зі змісту наведеного судового рішення слідує, що питання про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди за цивільним позовом ОСОБА_1 було предметом судового розгляду в кримінальному провадженні №279/1468/20.

Наразі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що після ухвалення вироків у кримінальному провадженні внаслідок отриманого травмування продовжує амбулаторне лікування від завданих йому травм ОСОБА_2 , внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, на яке витрачено кошти в сумі 19496,33 грн., на підтвердження чого позивачем до суду надано фіскальні та товарні чеки, консультативні висновки, виписні епікризи, протоколи МРТ обстеження та дуплексного сканування екстракраніальних відділів брахіоцефальних судин та транскраніальних судин.

Зазначені документи містять інформацію про надання ОСОБА_1 медичної допомоги з приводу залишкових явищ перенесеної ЧМТ, отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач є потерпілим внаслідок вчинення ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані обставини підтверджуються вироком суду, який набрав законної сили.

Як на підставу позову про відшкодування матеріальної шкоди позивач посилається на ст. 1166, 1187 ЦК України.

Частиною 12 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, є зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1,2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У постанові від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) Верховний Суд вказав, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

Диспозиція вищенаведеної норми покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В обгрунтування заподіяння майнової шкоди позивач вказав, що вчинені ОСОБА_2 протиправні дії, призвели до втрати ним здоров`я. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких та небезпечних для життя. Він надалі продовжує лікування та несе особисті майнові витрати.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, одними із загальних засад цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження понесених майнових витрат позивачем до матеріалів справи долучені фіскальні чеки, які підтверджують проведення розрахункових операцій при купівлі, зокрема, медикаментів та медичних інструментів (обладнання) на загальну суму 19496,33 грн.

Суд не ставить під сумнів факт завдання майнової шкоди позивачу відповідачем.

Жодних доказів щодо відсутності вини відповідача у заподіянні даної матеріальної шкоди відповідачем до суду не надано та не спростовано.

Разом з тим, під час дослідження доказів судом встановлено, що надані позивачем фіксальні чеки (а.с.20) дублюються (а.с.34), зокрема: фіксальний чек №12907 від 05.11.2024 на суму 180,50 грн.; фіксальний чек №12243 від 18.10.2024 на суму 120,00 грн.; фіксальний чек № від 30.08.2024 на суму 144,60 грн.; фіксальний чек від 10.11.2024 на суму 113,69 грн та фіксальний чек від 15.11.2024 на суму 113,60 грн, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених майнових витрат на суму 672,39 грн.

Враховуючи наведене, провівши розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до приписів ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ч. 1,2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладе з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1169,41 грн. та на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1448,25 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (96,55 %).

Керуючись ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 18823,94 грн, понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1448,25 грн., а всього: 20272 (двадцять тисяч двісті сімдесят дві) гривнi 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1169 (одна тисяча сто шістдесят дев`ять) гривень 41 копійка.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ