Справа № 291/1264/25
Провадження №2/291/695/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

09 грудня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Гарбарук І.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження (за наявними матеріалами справи без виклику сторін у судове засідання) в залі суду в с-щі Ружин цивільну справу №291/1264/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач вказує, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 04.10.2017 ухвалено змінити розмір аліментів, присуджених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2013 року з розміру 500,00 грн в твердій грошовій сумі щомісячно - на 850 грн в твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення у зміненому розмірі з 21 вересня 2017 року до повноліття дочки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що оскільки на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а також зауважує на тому, що відповідач має достатній заробіток, оскільки проходить службу у Збройних Силах України, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача частку всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 головуючим суддею по справі визначено суддю Гарбарук І.М.

06.11.2025 судом отримано відповідь №1273 з Вчорайшенської сільської ради щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

06.11.2025 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав.

Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно електронного сайту Ружинського районного суду Житомирської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але не подав відзиву на позов, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 04.10.2017 у справі №291/1067/17 змінено розмір аліментів, присуджених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2013 року з розміру 500,00 грн в твердій грошовій сумі щомісячно - на 850,00 грн в твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення у зміненому розмірі з 21 вересня 2017 року до повноліття дочки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16-18).

Позивач вказує, що на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, витрати на дитину зросли, а також зауважує на тому, що відповідач отримує достойну заробітну плату.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України.

Вирішуючи питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з таких мотивів та положень закону.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, з дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 850,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину, а відтак, позивачка змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Крім того, слід зазначити, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів, проти чого відповідач не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як встановлено з матеріалів справи, як на підставу для зміни розміру та способу стягуваних аліментів позивачка вказує, що з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо заборони працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в частці у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вимога позивача про визнання виконавчого листа по справі №291/1067/17, виданого на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 04.10.2017, таким що не підлягає в подальшому виконанню, є необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 16.01.2018 в справі №755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Норма ч. 2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1 211,20 грн судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 81, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлені рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 4 жовтня 2017 року у справі №291/1067/17 за позовною заявою позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повне судове

рішення складено 09.12.2025.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М.Гарбарук