№ провадження 2/196/648/2025
11 грудня 2025 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 13.12.2016 року між АТ «Райффазен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0202/82/0341932, за яким розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору складає 5 000,00 грн., строк користування кредитом 48 місяців (з 13 грудня 2016 року по 13 грудня 2020 року). Процентна ставка фіксована 42,0 % річних. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та умовах, передбачених кредитним договором. Відповідачка неналежним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 44 789,84 гривень.
20 лютого 2024 року АТ «Райффазен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги №114/2-67-F. За умовами якого до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0202/82/0341932 від 13.12.2016 року.
Відповідачка відмовляється добровільно сплатити заборгованість, яка станом на дату відступлення 20.06.2024 становить 44 789,84 грн., з яких: 42 960,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 1 829,84 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 400,00 грн.
Ухвалою судді від 21.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостібуло прийнято до провадження суддею Костюковим Д.Г., відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.78).
З метою належного повідомлення відповідачці ОСОБА_1 було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію зазначеної ухвали, позовну заяву з додатками та судові повістки про виклик до суду, які були повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.80-83, 89-90).
Відповідачка своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" - адвокат Титаренко В.Ю. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти постановлення заочного рішення (а.с.81-87).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді (а.с.80-83, 89-90), причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслала.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
11 грудня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 13 грудня 2016 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» уклало з ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0202/82/0341932, відповідно до якого розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору складає 5 000,00 грн., строк користування кредитом 48 місяців (з 13 грудня 2016 року по 13 грудня 2020 року). Процентна ставка фіксована 42,0 % річних (а.с.6-9).
АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.13-39).
Відповідачка умови договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені в договорі терміни не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/0202/82/0341932, вбачається, що відповідач станом на 20.06.2024 має заборгованість у сумі 44 789,84 грн., з яких: 42 960,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 1 829,84 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом(а.с. 39-42).
20 грудня 2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F (а.с.43-47), за умовами якого до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0202/82/0341932від 13.12.2016 року, що підтверджується Реєстром боржників від 18.04.2024 року до договору про відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20 лютого 2024 року (а.с.51).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.
Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За п. 11 ч. 1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.
У ч. 1 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.
Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.
Навіть при умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі № 010/0202/82/0341932від 13.12.2016 р., і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.57) підтверджує, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України.
Таким чином, права вимоги за кредитним договором № 010/0202/82/0341932від 13.12.2016 року, перейшло до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».
Всупереч умовам кредитного договору № 010/0202/82/0341932від 13.12.2016 року, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Відповідач в судове засідання не з`явився, викладені в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, та надані на їх підтвердження докази, не спростував, доказів сплати заборгованості за кредитним договором суду не надав.
У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0202/82/0341932від 13.12.2016 року.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч. 2 ст. 141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції №1469 від 27.06.2025 року (а.с.5) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 3 028 гривень 00 копійок. Позов ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» задоволений. Таким чином з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Титаренко В.В. на підставі ордеру від 14.06.2023 року (а.с.66). Даний ордер складений на підставі договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року, укладеного між адвокатом Титаренком В.В. та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (а.с.58-62).
Згідно Замовлення № 1309 від 19.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року (а.с.63) та акту виконаних робіт (наданих послуг) до Замовлення № 1309 від 19.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року (а.с.64), а також платіжної інструкції №1607 від 27.06.2025 року (а.с.65), загальна вартість витрат на правничу допомогу, які понесло ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» становить 1 400,00 грн.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн.
На підставі викладеного, суд, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 11.12.2025 року.
Суддя: Д.Г. Костюков