Справа № 158/298/25 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч Ю. Л.
Провадження № 22-ц/802/1463/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

вивчивши апеляційну скаргу відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ківерцівська міська рада Волинської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування запису про земельну ділянку в Поземельній книзі і державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 082887, виданий 13 грудня 2012 року управлінням Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області на ім`я ОСОБА_4 .

Скасовано запис в Поземельній книзі та державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0500 га, розташованої за адресою: с. Бодячів, Луцький р-н, Волинська обл., цільове призначення: 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія землі: землі житлової та громадської забудови, вид використання: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0310.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління (далі ГУ) Держгеокадастру у Волинській області подало апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором у розмірі ставки встановленої законом.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу відповідача ГУ Держгеокадастру у Волинській області залишено без руху та надано строк для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме сплати судового збору у розмірі 2 906 грн 88 коп. за її подання десять днів з дня вручення копії цієї ухвали. Роз`яснено наслідки невиконання вимоги ухвали суду.

26 листопада 2025 року копія ухвали апеляційного суду для відома та виконання надіслана відповідачу ГУ Держгеокадастру у Волинській області до електронного кабінету у системі «Електронний суд». Відповідачу документ доставлено до електронного кабінету в системі «Електронний суд» 26 листопада 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

04 грудня 2025 року відповідач ГУ Держгеокадастру у Волинській області через систему «Електронний суд» подало до апеляційного суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення у цій справі. Клопотання мотивувало важким фінансовим становищем, у зв`язку з обмеженим фінансуванням за кодом економічної класифікації видатків бюджету та введенням в Україні воєнного стану.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року № R(81)7.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги має бути доданий документ про сплату судового збору або документи, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

При цьому, процесуальна норма ч. 2 ст. 133 ЦПК України є бланкетною та в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до Закону України «Про судовий збір».

Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, а отже, саме правові приписи, закріплені в наведеному Законі, підлягають застосуванню під час вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом України «Про судовий збір» (ст. 2 цього Закону).

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» врегульовує питання щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 0940/2276/18 (постанова від 14 січня 2021 року) зробила висновок, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 наведеної статті Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Враховуючи наведені норми матеріального та процесуального закону, практику Верховного Суду, предмет позову у цій справі, а також те, що апелянт є юридичною особою, підстави для відстрочення сплати судового збору у розумінні положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Зважаючи на вищенаведене, відповідачу ГУ Держгеокадастру у Волинській області належить продовжити визначений в ухвалі Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року строк для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме сплати судового збору у розмірі 2 906 грн 88 коп. за її подання п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ч. 4 ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відмовити.

Продовжити відповідачу Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області строк для усунення недоліку апеляційної скарги, визначеного ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у цій справі, а саме сплати судового збору п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді: