ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івахненко Олександр Олександрович, на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року, у складі судді Омеко М.В. по справі № 195/947/25 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Мирівська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2025 року заявник ОСОБА_2 звернулася через суд із заявою про встановлення факту її проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 10 серпня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи це тим, що вона з ОСОБА_3 , за його життя проживала однією сім`єю, спільно з ним несли витрати з утримання будинку, сплати комунальних платежів, вели спільне господарство, жили у дружбі та любові один до одного, при цьому не реєструючи такі відносини як шлюб в органах РАЦС, оскільки не вважали за необхідне. Спільне проживання заявниці та ОСОБА_3 відбувалось у будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 у заявниці, на її думку, виникла можливість отримати допомогу від держави, та набути право спадкування після чоловіка, що можливо вирішити лише в судовому порядку, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження на підставі ст. 315 ЦПК України (а.с.1,2).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Мунтян Т.І., заінтересована особа - Мирівська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюби - задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 10 серпня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31,32).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 у вересні 2025 року засобами поштового зв`язку подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано наявність спадкоємців після ОСОБА_3 , яким є скаржник, як троюрідна сестра по лінії свого батька ОСОБА_4 , який доводиться двоюрідним братом батьку спадкодавця ОСОБА_5 . Крім скаржника у померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємців немає. Вона за власний кошт здійснила поховання померлого, отримала свідоцтво про смерть та звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 18 червня 2025 року таку спадкову справу заведено приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Корнієнко Я.С.

Разом з цим наголошує, що село Вищетарасівка Нікопольського району Дніпропетровської області, де проживає ОСОБА_1 та проживав спадкодавець, знаходиться в зоні активних бойових дій та під постійними обстрілами, де відсутній мобільний зв`язок та існують труднощі із пересуванням та виїздом із населеного пункту. Однак, виїхавши із села, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса 03 вересня 2025 року, де отримала інформацію, що є спадкоємець попередньої черги спадкування за рішенням, ухваленим у даній справі.

Скаржник зазначає, що дані вимоги заявника ОСОБА_2 неможливо розглядати в порядку окремого провадження, оскільки вони безпосередньо стосуються спадкування після ОСОБА_3 , а до участі у цій справі суд першої інстанції її, як спадкоємицю померлого ОСОБА_3 , не залучав, чим позбавив її захисту своїх спадкових прав. Вважає, що судом першої інстанції порушено норму ч.4 ст. 315 ЦПК України, оскільки справи щодо спадкування суди розглядають в порядку позовного провадження із залученням всіх осіб, права яких зачіпаються цим позовом, з доведенням фактів в судовому засіданні (а.с.39-45).

Інші учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нового судового рішення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції з показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 встановлено, що в період з 10 серпня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Крім пояснень свідків, суд першої інстанції вважав доведеним факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на підставі відомостей, що містяться у довідці, виданої виконкомом Мирівської сільської ради № 151 від 09 травня 2025 року, де зазначено, що заявниця проживала по АДРЕСА_1 .

Також суд першої інстанції вважав доведеним факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , виходячи з акту на сім`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виданої Виконавим комітетом Мирівської сільської ради.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції вважав, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Суд першої інстанції вважав встановленим та підтвердженим, що заявниця проживала як дружина разом з ОСОБА_3 , оскільки вони жили в одному будинковолодінні, мали взаємні права та обов`язки, були пов`язанні спільним побутом, що є ознаками сім`ї. Метою звернення ОСОБА_2 до суду з цією заявою суд першої інстанції визначив виникнення у останьої права на отримання грошової допомоги від держави та вступу в права спадкування.

Колегія суддів повністю не погоджується як зі встановленими фактичними обставинами справи, так і з висновком суду першої інстанції.

Колегія суддів, погоджуючись із доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявність спору про право, оскільки у своїй заяві ОСОБА_2 заявляла про встановлення цього факту з метою, зокрема, реалізації її права на спадкове майно після ОСОБА_3 , що є підставою для застосування ч.4 ст. 315 ЦПК України.

Так, на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. надала спадкову справу №108/2025 у копії (а.с.81-92), з якої колегією суддів встановлено, що 18 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який їй доводиться троюрідним братом по батьку, надавши нотаріусу свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданого 18 лютого 2025 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_1 16 жовтня 1997 року Томаківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, де зазначена адреса її зареєстрованого місця проживання як АДРЕСА_2 .

Разом з цим спадкова справа містить заяву ОСОБА_2 від 04 серпня 2025 року про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , до якої останньою надане судове рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та копія її паспорту громадянки України з зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_3 (а.с.88-91).

Колегія суддів відзначає, що нормами ч.4 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, оскільки в такому випадку дане питання не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Однак суд, в порушення вимог зазначеної статті, ухвалив рішення по суті заявлених вимог, не з`ясувавши наявність інших спадкоємців після ОСОБА_3 , не витребувавши інформацію у нотаріуса щодо кола спадкоємців, що також не відповідає зазначеній нормі та є підставою для залишення вимог без розгляду після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Такий висновок виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів відзначає, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав доведеним факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , при цьому не встановив, чи є інші особи, заінтересовані у вирішенні даної справи, та не перевірив чи впливатиме встановлений факт на спадкові права і обов`язки цих осіб, не надав належної оцінки та не звернув уваги на те, вимоги про встановлення факту, про який заявлено ОСОБА_2 , мали за мету реалізацію заявницею її права на спадщину після померлого та встановлення вказаного факту впливатиме на права й обов`язки інших спадкоємців, якою є в даному випадку ОСОБА_1 , що свідчить про наявність спору щодо спадкового майна.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів приймає до уваги, однак відмовляє у вимозі щодо ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 , при цьому відзначає, що спеціальною нормою, яка регулює процесуальний порядку розгляду справ такої категорії є ч.4 ст. 315 ЦПК України, на підставі якої вимоги заявниці належить залишити без розгляду, що також узгоджується і з висновками, викладеними Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Враховуючи, що колегією суддів встановлено наявність між сторонами спору про право, колегія суддів, на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івахненко Олександр Олександрович - задовольнити частково.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Мирівська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені "03" грудня 2025 року.

Повний текст постанови складено "15" грудня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна