Справа № 459/3454/25
Провадження № 2/459/1075/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2025 року року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

01.10.2025 Акціонерне товариство «Акцент - Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором від 10.10.2021 в розмірі 18065,97 грн, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.10.2021 між сторонами у справі укладено договір про надання банківських послуг б/н шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку». За умовами вказаного договору, позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає договір про надання банківських послуг. Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.10.2025 утворилася заборгованість у загальному розмірі 18065,97 грн, з яких: 14995,45 грн - заборгованість за кредитом та 3070,52 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Ухвалою від 02.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.

17.11.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку із першою неявкою належним чином повідомленого відповідача.

В судове засідання 05.12.2025 сторони не з`явились.

Представник позивача у подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та вказав, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та 10.10.2021 підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відповідно до якої він погодився, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 9).

На підставі такої заяви відповідачеві в АТ «Акцент-БАНК» був відкритий рахунок № НОМЕР_1 та видано наступну карту № НОМЕР_2 , строк дії до жовтня місяця 2028 року, що підтверджується довідкою за картами (а.с.22).

Згідно довідки АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1 було встановлено ліміт за кредитним договором б/н від 10.10.2021 з 10.10.2021 9000 грн, з 04.06.2024 10000 грн, з 22.06.2024 15000 грн (а.с.21).

З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.10.2021 (а.с. 7-8) та виписки по картці по рахунку НОМЕР_3 (а.с.12-20) наданого АТ «Акцент-БАНК», вбачається, що відповідач тривалий час користувався наданими йому кредитними коштами, при цьому періодично здійснював погашення заборгованості на різні суми, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ «Акцент-БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 (а.с.7-8) .

Згідно вказаного вище розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 користувався коштами кредитного ліміту, який у встановленому договором порядку та строки не погасив, в результаті чого станом на 01.10.2025 утворилась заборгованість в сумі 18065,97 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14995,45 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 3070,52 грн.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі АТ «Акцент-БАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами.

Кредитний ліміт, встановлений по кредитній картці, був наданий у вигляді поновлювальної кредитної лінії, тобто після сплати кредитних коштів позичальник може знову ними користуватись.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Також правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк зазначає, що формулярами і стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті, згідно з якими і обслуговується відповідач, а анкетою-заявою, підписаною відповідачем, підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування в АТ «А-Банк».

Оскільки умови договору приєднання розроблялися банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як встановлено судом, 10.10.2021 відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають між відповідачем та банком Договір про надання банківських послуг.

Вищевказані документи відповідач підписав за допомогою електронного підпису, що відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію».

Таким чином, суд дійшов висновку, що вищевказана Анкета-заява від 10.10.2021 підписана відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису є належними та допустимими доказами наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Акцент-Банк» у повному обсязі виконало свої зобов`язання, що підтверджується випискою по картці ОСОБА_1 за період з 10.10.2021 - 01.10.2025.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач вносив кошти на виконання умов договору. Отже, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020.

Отже, суд вважає, що між сторонами був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти під проценти, на умовах, вказаних в даному Договорі. Також відповідач приступив до виконання даного Договору, оскільки вносив кошти на погашення кредитної заборгованості.

Натомість відповідач, всупереч умовам Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

Із розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.10.2025 складає 18065,97 грн, з яких 14995,45 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 3070,52 грн - загальний залишок заборгованості за процентами.

Доказів повернення кредитних коштів в повному обсязі матеріали справи не містять, відповідачем протилежного не доведено.

Відтак, позичальник (відповідач) свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, кредит не повернув, що призвело до виникнення заборгованості.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14995,45 гривень слід задовольнити.

Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3070,52 грн суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Судом встановлено, що відповідно до анкети - заяви від 10.10.2021 ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За розрахунком позивача заборгованість за процентами за період з 10.10.2021 по 01.10.2025, тобто в межах строку кредитування, становить 3070,52 грн.

З врахуванням наведеного, розрахунок заборгованості по процентах суд вважає обґрунтованим.

Суд враховує те, що при укладенні договору позичальник був ознайомлений з істотними умовами кредиту. Укладаючи договір ОСОБА_1 усвідомлював та підтвердив, що умови заяви для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими.

Тому, на підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 3070,52 грн, які були нараховані згідно умов договору та у межах строку кредитування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 10.10.2021 у розмірі 18065,97 гривень є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, в силу ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.10.2021 у розмірі 18065,97 гривень (вісімнадцять тисяч шістдесят п`ять гривень 97 копійок), з яких: з яких 14995,45 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 3070,52 грн. - заборгованість за процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» судові витрати в розмірі 2422,40 гривні (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент - Банк» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська,11, );

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 05.12.2025.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська