Провадження номер 2/741/787/25
Єдиний унікальний номер 741/1629/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відносився до типу колгоспного двору.

Згідно з ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, як майно колгоспного двору, належало його учаснику ОСОБА_3 на праві особистої власності, як члену колишнього колгоспного двору.

З введенням в дію з 15.04.1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, але зазначена особа в установленому порядку не отримала свідоцтва та не зареєструвала права власності на даний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з фактично належного йому житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як члену колишнього колгоспного двору.

Спадщину після його смерті за заповітом прийняла його дочка (позивачка) ОСОБА_1 .

При зверненні до Носівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після померлої, нотаріус, оглянувши надані документи роз`яснив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю необхідних для видачі правовстановлюючих документів на будинок, а сам будинок відносився до типу колгоспних дворів і на даний час змінити статус двору не можливо. Окрім того з введенням в дію з 15.04.1991 Закону України «Про власність», колгоспні двори було ліквідовано.

Одночасно було роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав в судовому порядку.

Представник позивача просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22 жовтня 2025 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від від 22 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 грудня 2025 року.

У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та провести розгляд справи без участі позивача та її представника (а.с. 40).

Представник відповідача Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Носівської міської ради Чернігівської області, вказала, що міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 48).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки Виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівського області № 370 від 10 жовтня 2024 року (а.с.5).

З копії довідки Виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівського області № 370 від 10 жовтня 2024 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року у вказаному будинку був зареєстрований ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_3 як члену ліквідованого колгоспного двору на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів він не отримав свідоцтва та у встановленому законом порядку не зареєстрував своє право власності на вказаний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 грудня 1996 року (а.с. 10).

З копії довідки Виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 368 від 09 жовтня 2024 рокувбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав одиноко та був зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

20 грудня 1996 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Держанівської сільської ради народних депутатів Носівського району Чернігівської області Безнощенко Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 96, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що буде йому належати на день його смерті і на що за законом він матиме право заповідав дочці ОСОБА_1 (а.с. 13).

Заповіт є чинним, його не змінено й не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 39).

ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 листопада 1959 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 21 листопада 1986 року (а.с. 15).

Згідно зі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, відповідно до ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області №369 від 09 жовтня 2024 року (а.с. 12).

Згідно зі ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З копії спадкової справи заведеної Носівською районною державною нотаріальною конторою № 56/2025 вбачається, що спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_1 , подавши заяву до нотаріальної контори, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. (а.с. 36, 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Киреєвою Л.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з відсутністю необхідних для видачі правовстановлюючих документів на будинок, крім цього будинок мав статус колгоспного двору, а з введенням в дію 15.04.1991 Закону України «Про власність», колгоспні двори було ліквідовано, що підтверджується копією постанови № 98/02-31 від 15 лютого 2025 року (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1297 ЦК України, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Носівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності нажитловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57 кв.м, житловою площею 18,8 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Носівська міська рада Чернігівської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, 20, м. Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко