РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 752/13067/23

2/609/468/2025

04 грудня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участю: секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЕРША», про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП,

учасники справи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. В провадженні суду перебуває цивільна справа № 752/13067/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЕРША», про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП.

Так, 28 червня 2023 року адвокат Беніцька Валентина Іванівна, яка діє від імені та в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП, де третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЕРША».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2025, окрім іншого, дану цивільну справу №752/13067/23 передано на розгляд до Кременецького районного суду Тернопільської області за підсудністю.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.08.2025 дану цивільну справу №752/13067/23 передано на розгляд до Шумського районного суду Тернопільської області за підсудністю.

2. Позов обґрунтовано тим, що 03.04.2023 о 07:20 год на 24 км а/д Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу автобуса марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та другого учасника ДТП водія ОСОБА_6 , яка керувала транспортним засобом автомобілем марки BMW 318 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобіль марки BMW 318 д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а його власнику ОСОБА_1 було завдано матеріальних збитків на загальну суму 380926,20 грн. Водій ОСОБА_6 постраждала фізично та витратила на купівлю медичних препаратів 3682,38 грн. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 застрахована страховиком ПрАТ Страхова Компанія «Перша», який попередньо повідомив, що розмір відшкодування в порядку обов`язкового страхового відшкодування буде поділено між 9 учасниками ДТП та орієнтовно буде становити 80000 грн та може бути сплачено після набрання законної сили вироку у кримінальному провадженні №0001186 від 03.04.2023. Вина водія транспортного засобу автобуса марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України встановлена обвинувальним актом, складеним у вищезгаданому кримінальному провадженні за фактом завдання одному із учасників ДТП потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ, рішення у котрому на день подання позовної заяви не прийняте. Водій ОСОБА_5 є працівником ФОП ОСОБА_3 , який надає послуги з перевезення пасажирів, а транспортний засіб - автобус марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 . Оскільки учасниками ДТП, що сталась 03.04.2023, є фактично 9 осіб, а в межах лімітів страхового покриття за пошкодження майна, визначених Законом України «Про обов`язкове транспортне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком не буде відшкодовано в повному розмірі шкоду, завдану ОСОБА_1 . Відтак позивачі звернулись з даним позовом про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в їх користь відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу та відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів.

3. 30 листопада 2023 року та повторно 26 лютого 2024 року на адресу Голосіївського районного суду м. Києва відповідачем ФОП ОСОБА_3 подано відзив на позов. Позовну заяву вважає безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки її подано передчасно (на день подачі позову та відзиву). Крім того, зазначає, що при проведенні оцінки завданої шкоди, на вирішення експерту поставлено лише одне запитання, а саме: який розмір матеріального збитку завдано власнику автомобіля марки BMW 318 д.н.з. НОМЕР_2 . Питання щодо залишкової вартості автомобіля після ДТП не ставилось та в переліку дослідження експерта не перебувало. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності «Центр експертної оцінки» ФОП ОСОБА_8 встановлено, що ремонт автомобіля вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу перевищує його ринкову вартість. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Відтак, вважає, що сума завданого матеріального збитку позивачу, як власнику автомобіля, має бути відшкодована як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, у розмірі ринкова вартість автомобіля до ДТП мінус залишкова вартість автомобіля після ДТП, яка невідома, та мінус страхове відшкодування. За таких обставин вважає, що стороною позивача розмір матеріальної шкоди був розрахований всупереч усталеної судової практики щодо відшкодування шкоди внаслідок повного пошкодження транспортного засобу.

4. 14 березня 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва від представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Терещенко О.М. надійшла заява про зміну предмету позову. Зокрема, просить стягнути лише з ФОП ОСОБА_3 в користь позивачів відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу та відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів.

5. 14 березня 2024 року на адресу Голосіївського районного суду м. Києва представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатом Терещенко О.М. подано відповідь на відзив. Щодо обставин встановлення вини водія ОСОБА_5 зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталась 03.04.2023 о 07:20 год на 24 км а/д Київ-Чоп, одному з водіїв, а саме потерпілому ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості і з цих підстав до ЄДРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0001186 від 03.04.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України. Києво-Святошинським районним судом Київської області в мотивувальній частині ухвали від 28.11.2023 у справі №369/5931/23 суд встановив, що порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів д) та 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому іншому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження. Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.11.2023 у справі №369/5931/23 обвинувачений ОСОБА_5 з підстав примирення з потерпілим ОСОБА_7 був звільнений від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0001186 від 03.04.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України і кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 було закрито. Таким чином, саме водій ОСОБА_5 є винуватцем у скоєнні ДТП за участі інших 9 транспортних засобів, серед яких автомобіль позивача ОСОБА_1 , яким керувала ОСОБА_2 , а отже шкода, яка була завдана водієм автобусу ОСОБА_5 , перебуваючи у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 при виконанні своїх трудових обов`язків, має бути відшкодована його роботодавцем ФОП ОСОБА_3 . Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

6. 06 червня 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 адвокатом Терещенко О.М. подано заяву про зменшення позовних вимог. Просить врахувати те, що ОСОБА_1 було сплачено ПрАТ Страхова Компанія «ПЕРША» страхове відшкодування у сумі 85688,89 грн, ОСОБА_9 було відшкодовано ПрАТ Страхова Компанія «ПЕРША» 2479,45 грн. У зв`язку з цим, з ФОП ОСОБА_3 підлягає до стягнення: - на користь ОСОБА_1 295237,31 грн, яка є різницею між фактично завданою матеріальною шкодою під час ДТП та сумою отриманого на її відшкодування страхової виплати; - на користь ОСОБА_9 1202,93 грн, яка є різницею між шкодою фактично завданою здоров`ю та сумою отриманого страхового відшкодування.

7. 06 жовтня 2025 року представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 адвокатом Терещенко О.М. через систему «Електронний суд» подано заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду. Зазначає, що звертаючись з позовом, позивачам не були відомі такі обставини: чи здійснював водій транспортного засобу - ОСОБА_5 виїзд автомобіля марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1 у момент вчинення дорожньо-транспортної події під час виконання службових обов`язків за подорожнім листом чи використовував автотранспорт у власних цілях. В зв`язку з цим, на дату подання позову про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, було заявлено вимоги до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , як ймовірного роботодавця, ОСОБА_5 , як водія ТЗ та ОСОБА_4 , який є власником ТЗ. Водночас, за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР за №0001186 від 03.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 з`ясовано, що водій ОСОБА_5 станом на 03.04.2023 виїхав в рейс сполученням Львів-Київ та рухався в напрямку м. Київ, перебуваючи у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 . Отже, шкода, яка була завдана під час ДТП водієм автобусу ОСОБА_5 , фактично завдана водієм, який був працівником ФОП ОСОБА_3 при виконанні ним своїх трудових обов`язків та має бути відшкодована його роботодавцем - ФОП ОСОБА_3 . Крім того, за час перебування справи №752/13067/23 в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва Позивачами було отримано від ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» відшкодування.

З урахуванням поданої заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду та заяви про зменшення позовних вимог, представник позивачів просить залишити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_10 про солідарне стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 380926,20 грн відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу та на користь ОСОБА_10 відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів на суму 3682,38 грн в частині позовних вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 без розгляду. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 295237,31грн відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу та на користь ОСОБА_9 відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів на суму 1202,93 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Голосіївський районний суд м. Києва.

8. Ухвалою суду від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЕРША», про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП та призначено підготовче засідання на 12 жовтня 2023 року.

9. Підготовче засідання призначене на 12 жовтня 2023 року відкладено на 04 грудня 2023 року, у зв`язку із неявкою всіх учасників справи.

10. Підготовче засідання призначене на 04 грудня 2023 року відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Слакви-Марчук Н.В.

11. Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_11 , невирішені справи передані для повторного автоматичного розподілу, в тому числі справа №752/13067/23 (провадження №2/752/5713/23).

12. Ухвалою суду від 09 січня 2024 року справу за даним позовом прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 28 лютого 2024 року.

13. Підготовче засідання, призначене на 28 лютого 2024 року відкладено на 06 червня 2024 року через неявку відповідачів.

14. Підготовче засідання, призначене на 06 червня 2024 року відкладено на 19 вересня 2024 року у зв`язку із поданням заяви про зменшення позовних вимог.

15. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 листопада 2024 року.

16. Судове засідання призначене на 27 листопада 2024 року, не відбулось у зв`язку із відсутністю електропостачання. Наступне судове засідання призначене на 05 березня 2025 року.

17. Судове засідання призначене на 05 березня 2025 року відкладене на 16 квітня 2025 року через неявку відповідачів.

18. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року було здійснено перехід з судового розгляду справи по суті в підготовче провадження. Цивільну справу №752/13067/23 передано на розгляд до Кременецького районного суду Тернопільської області за підсудністю.

Кременецький районний суд Тернопільської області.

19. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЕРША», про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП передано до Шумського районного суду Тернопільської області за підсудністю.

Шумський районний суд Тернопільської області.

20. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2025 року відкрито провадження за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 25 вересня 2025 року.

21. Підготовче засідання призначене на 25 вересня 2025 року через неявку відповідачів та третьої особи відкладено на 16 жовтня 2025 року.

22. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року клопотання представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 адвоката Терещенко О.М. про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задоволено. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 28 жовтня 2025 року.

23. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 19 листопада 2025 року.

24. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 04 грудня 2025 року через неявку відповідачів та третьої особи.

25. Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та їх представник адвокат Терещенко О.М. в судове засідання не з`явились, від адвоката Терещенко О.М. 04.12.2025 надійшла заява через систему «Електронний суд» про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у відсутності на адресу суду не скеровував, проте скористався своїм правом на подання відзиву на позов до Голосіївського районного суду м. Києва.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Перша» явку свого представника в судове засідання також не забезпечила, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

26. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач та третя особа не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

27. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

28. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0001186 від 03.04.2023 вбачається, що 03.04.2023 біля 07 год 20 хв на 24 км а/д Київ-Чоп сталася ДТП за участю водія автобусу марки Сетра, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , тверезий, який рухаючись в лівій смузі руху в бік м. Києва допустив попутне зіткнення із автомобілем марки Мітсубіші Карізма, р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм пожежного автомобіля 14 ДРПЧ, тверезий. Після зіткнення автобус по напрямку руху контактував із 9 автомобілями, які розташовувалися в смугах руху попутно. Внаслідок ДТП водій автомобіля Мітсубіші отримав т/у у вигляді ЗЧМТ, підозра на перелом лівої лопатки. Інші потерпілі відсутні, госпіталізовані особи відсутні.

29. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/5931/23 від 28 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за №0001186 від 03 квітня 2023 року з цих підстав закрито.

З ухвали вбачається, що судом встановлено, що 03 квітня 2023 року, близько 07:30 год., водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автобусом марки Сетра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною 25 км автодороги сполученням Київ-Чоп, в смугах руху в бік м. Чоп, що на території Бучанського району Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, п. 12.3 ПДР України, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», під час руху не обрав безпечну швидкість , щоб мати змогу контролювати дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення із попутним автомобілем марки Мітсубіші Карізма, реєстраційний НОМЕР_4 під керуванням потерпілого - водія ОСОБА_7 , який перебував в лівій смузі для руху у нерухомому положенні, після чого автобус попутно контактував з іншими автомобілями, які перебували в смугах для руху результат дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Мітсубіші реєстраційний номер НОМЕР_3 - потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лопатки, а також садна обох кистей. Описані ушкодження утворилися тупого/их предмету/ів, по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові, відносяться до категорії середнього ступеня і, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому іншому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження. Таким чином ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Крім того, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди було залишено без розгляду.

30. Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 квітня 2023 року підтверджується факт ДТП, що мала місце 03 квітня 2023 року на 24 км автодороги Київ-Чоп в Бучанському районі Київської області, зокрема за участі транспортних засобів: автобуса марки Сетра, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки Мітсубіші Карізма, д.н.з. НОМЕР_3 , та інших 8-ми транспортних засобів.

31. До матеріалів справи долучено копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 05 квітня 2023 року. Свідок пояснює, що 03 квітня 2023 року близько 07 год. 30 хв. в районі 25 км автодороги сполучення Київ-Чоп в бік м. Київ він керував автобусом Сетра д.н.з. НОМЕР_1 в якості водія, в котрому перебувало близько 20 пасажирів. Рухався в лівій смузі для руху із швидкістю 90 км/год. В обох смугах для руху попутно розташовувались автомобілі, які він вважав, що рухаються, однак при стрімкому наближенні до них він зрозумів, що вони починають рух та він намагався уникнути зіткнення із попутними автомобілями шляхом зменшення швидкості руху використовуючи гальмування та почав притискатися до металевого колесовідбійника, однак уникнути зіткнення не вдалося і автобус допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки Мітсубіші, після чого попутно з іншими автомобілями. Свою вину визнав, щиро розкаявся, що так трапилося та запевнив, що буде всіляко сприяти слідству і суду, і виконувати покладені на нього обов`язки.

32. З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 11.04.2023 вбачається, що 03.04.2023 біля 07 год 20 хв вона рухалась на своєму автомобілі BMW 318 НОМЕР_2 по автодорозі Київ-Чоп в Бучанському районі в лівій смузі руху в бік м. Києва. В цей момент попереду неї зупинились автомобілі як у правій так і у лівій смугах руху, оскільки пропускали автомобілі на розвороті зі смуг руху в бік м. Чоп до м. Києва. Після 10 секунд зупинки вона відчула удар в задню частину автомобіля, від чого втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то побачила, що автомобіль пошкоджений, а на обличчі забої. ДТП створив автобус Сетра, який рухався в лівій смузі руху в бік м. Києва, не врахував дорожньої обстановки та контактував з 9-ма автомобілями.

33. 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 та ФОП « ОСОБА_8 » уклали Договір на проведення робіт з незалежної оцінки.

15 травня 2023 року ФОП « ОСОБА_8 » склав Звіт з оцінки матеріального збитку транспортного засобу. На вирішення поставлене питання: Який матеріальний збиток завданий власнику автомобіля BMW 318 (реєстр. № НОМЕР_2 ) внаслідок ДТП, яка трапилась 03.04.2023 року? Згідно із Висновком матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля BMW 318 (реєстр. № НОМЕР_2 ) внаслідок ДТП складає 380926,20 грн (триста вісімдесят тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 20 копійок). У звіті зазначено, що вартість відновлювального ремонту складає 1178953,88 грн, ринкова вартість КТЗ становить 380926,20 грн. При даних значеннях видно, з економічної точки зору відновлення досліджуваного автомобіля є недоцільним, оскільки його ринкова вартість значно менша вартості відновлювального ремонту. Тому, згідно з п. 8.2 [1], вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП і складає 380926,20 грн. Оцінювачем ОСОБА_8 проведено зовнішній огляд автомобіля марки BMW 318 НОМЕР_2 , 2008 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , про що складено відповідні Акти огляду транспортного засобу від 08.05.2023.

У Ремонтній калькуляції №14/23 від 15.05.2023 ФОП « ОСОБА_8 » відображено інформацію про автомобіль та детальний перелік робіт і матеріалів, що використовуються для ремонту КТЗ. Вартість ремонту складає 1178953,88 грн.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини у сфері відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у вигляді транспортного засобу через пошкодження ним іншого транспортного засобу. І в межах цих правовідносин позивач вважає, що він має право стягнути з відповідача 380926,20 грн, у якості повного відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

34. У листі Головного сервісного центру МВС №31/835АЗ-11413-2023 від 31.05.2023 міститься інформація про те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 30.05.2023 транспортний засіб марки SETRA, модель S 317, 2001 року випуску зареєстровано за ОСОБА_4 (актуальний власник) з датою реєстрації за особою 18.12.2013, співвласник ОСОБА_12 . Станом на 30.05.2023 в ЄДРТЗ міститься інформація про надання ОСОБА_3 права на керування вказаним транспортним засобом в період з 21.11.2020 по 21.11.2025.

35. На момент ДТП транспортний засіб SETRA модель S 317, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений ПрАТ «СК «ПЕРША» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №212930914. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320000 грн; за шкоду, заподіяну майну 160000 грн. Розмір франшизи становить 3200 грн. Страхувальником є ОСОБА_3 .

36. Відповідно до Висновку експерта №102/Е від 07.04.2023 вбачається, що згідно наданої медичної документації ОСОБА_6 та заключення рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_6 , 1996р.н., мало місце ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носу, а також забою та саден обличчя. Описані ушкодження утворились від дії тупого/их/ предмету/ів/, по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним в постанові від 05.04.2023 про призначення судово-медичної експертизи, на підставі якої проводилось дослідження, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6-ти але менше 21-го дня.

37. На підтвердження витрат на придбання ліків позивачем ОСОБА_9 додано копії квитанцій: від 26.04.2023 на суму 496,10 грн; від 24.04.2023 на суму 1142,60 грн; від 03.04.2023 на суму 901,08 грн. Всього на загальну суму 2539,78 грн.

38. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Печерським відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що 05 липня 2023 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 ».

39. 17 квітня 2024 року ПрАТ СК «ПЕРША» направила Голосіївському районному суду м. Києва Пояснення за №205 від 11.04.2024, котрим повідомляла, що за наслідками розгляду дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.04.2023 на 24 км а/д Київ-Чоп за участю автомобіля BMW 318 р.н. НОМЕР_2 та автобуса SETRA р.н. НОМЕР_1 , дану подію визнано страховою.

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту №ЦВ24338 ПрАТ «СК «Перша» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 85688,89 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2652 від 09.04.2024.

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту №ЦВ24766 ПрАТ «СК «Перша» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_9 в розмірі 2479,45 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2651 від 09.04.2024.

Таким чином, ПрАТ «СК «Перша» у повному обсязі виконало свої зобов`язання перед позивачами за страховим випадком, який стався 03.04.2023 на 24 км а/д Київ-Чоп за участі автомобіля BMW 318 р.н. НОМЕР_2 та автобуса SETRA р.н. НОМЕР_1 .

40. Крім того, ПрАТ «СК «Перша» за вих. №ЦВ24-0463 від 05.04.2024 інформувала ОСОБА_9 про те, що за результатами розгляду документів стосовно ДТП, що сталась 03.04.2023, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 2479,45 грн (за лікування 2361,38 та за моральну шкоду 118,07 грн) за завдану шкоду транспортним засобом SETRA S317, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальність власника якого застрахована ПрАТ «СК «Перша» за полісом №ЕР-212930914 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

41. Також, ПрАТ «СК «Перша» за вих. №ЦВ24-0467 від 05.04.2024 інформувала ОСОБА_1 про те, що за результатами розгляду документів стосовно ДТП, що сталась 03.04.2023, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 85688,89 грн за завдану шкоду транспортним засобом SETRA S317, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальність власника якого застрахована ПрАТ «СК «Перша» за полісом №ЕР-212930914 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи, що внаслідок події було пошкоджено 9 транспортних засобів, то максимальна страхова сума на одного потерпілого розраховується наступним чином: (160000*5)/9=88888,89. Встановлена франшиза в розмірі 3200 грн. Відтак розмір страхового відшкодування розраховується наступним чином: 88888,89-3200=85688,89. До листа додано ремонтну калькуляцію, страховий акт № ЦВ24338 від 05.04.2024, страховий акт № ЦВ24766 від 05.04.2024 із зазначеними сумами страхового відшкодування.

42. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/16316/24 від 13.01.2025 провадження у справі стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД №510533 від 26.09.2024 року) закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. У постанові судом встановлено, що 03.04.2023 року водій ОСОБА_5 керував справним автобусом «Setra S317», р/н НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною автодороги М-06 сполученням Київ-Чоп в смузі руху в бік м. Чоп та на 25 км автодороги в межах Бучанського району Київської області з небезпечною швидкістю, не стежив за дорожньою обстановкою та зіткнувся керованим ним автобусом з дев`ятьма попутними автомобілями, серед яких вказано автомобіль BMW 318 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_14 .

ІV. Оцінка Суду.

43. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

44. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

45. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

46. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

47. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

48. У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

49. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

50. У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

51. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Судом встановлено, що водій ОСОБА_5 є працівником ФОП ОСОБА_3 , який надає послуги з перевезення пасажирів, а транспортний засіб - автобус марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 . ОСОБА_3 надано право на керування вказаним транспортним засобом в період з 21.11.2020 по 21.11.2025. Отже, відшкодування повинен здійснювати саме ФОП ОСОБА_3 , який на правовій підставі володіє транспортним засобом.

52. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2023 року ОСОБА_5 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за №0001186 від 03 квітня 2023 року з цих підстав закрито.

Крім того, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/16316/24 від 13.01.2025 провадження у справі стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД №510533 від 26.09.2024 року), закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. У постанові вказано, що дії водія ОСОБА_5 відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив пп. «б», «д» п. 2.3., п. 12.3 ПДР, а докази його вини у порушенні ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, містяться в копіях матеріалів кримінального провадження №0001186 від 03.04.2023.

В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_15 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 03.04.2023, є доведеною, та не підлягає доказуванню.

У той же час, судом враховано, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, передбачене статтею 46 КК України, а також закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням строків не є реабілітуючими обставинами, тобто не є обставинами, які спростовують факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Із вказаних вище і досліджених судом під час розгляду справи доказів вбачається, що закриття кримінального провадження та справи про адміністративне правопорушення мало місце не у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину та складу адміністративного правопорушення, а у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що не є підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

53. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Однак, відповідачем не було надано належних доказів щодо відсутності його вини у ДТП.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Судом також враховано, що цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки відрізняється від загальних підстав відповідальності тим, що передбачає її настання незалежно від вини заподіювача шкоди.

54. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено право юридичної та фізичної особи на відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи; шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи.

55. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т. ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

56. Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

57. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

58. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

59. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 у розумінні положень ст.ст. 1172, 1187 ЦК України є особою, відповідальною за спричинену позивачу, як власнику колісного транспортного засобу марки шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03 квітня 2023 року.

60. У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Однак, по-перше, вказана норма права є загальною по відношенню до усіх видів страхування, є загальною по відношенню до різних осіб, які застрахували свою відповідальність, і загальною по відношенню до видів завданої шкоди, тобто вочевидь не є спеціальною по відношенню до норми права, яка викладена і застосована судом вище (що складається з декількох статей), в якій чітко передбачено про яку шкоду іде мова, щодо якої особи та за яким конкретно видом страхування. А як відомо, у теорії права до застосування підлягає саме спеціальна норма права, а не загальна.

По друге, частина 1 статті 1194 ЦК України не передбачає і не встановлює право потерпілого на повне відшкодування заподіяних йому збитків чи відшкодування майнової шкоди (як вказував представник позивача), а унормовує, що особа, яка застрахувала свою відповідальність не звільняється від неї у разі недостатності страхової виплати (відшкодування), з метою повного відшкодування завданої нею шкоди. Оскільки, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). А от порядок і умови визначення розміру такого відшкодування (тобто, фактичного розміру завданої шкоди ця норма права не встановлює).

У справі позивач звернувся до страховика з вимогою виплати страхового відшкодування, проте отримав його в розмірі, що не покриває понесених втрат.

Таким чином відповідач, як особа, відповідальна за спричинену позивачу шкоду, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов`язанню й відшкодувати заподіяну його працівником шкоду позивачу, згідно з викладених вище вимог Закону, в розмірі не охопленому страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України).

61. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

62. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зробила висновок, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована ПрАТ Страхова компанія «Перша». ПрАТ СК «Перша» відшкодувало ОСОБА_1 (позивачу 1) 85688,89 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відповідно до платіжної інструкції №2652 від 09.04.2024.

63. Частиною 1 ст. 30 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

64. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (частина 2 статті 30 Закону №1961-IV).

65. Відповідно до підпункту 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (далі Методика), якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого колісного транспортного засобу не розраховується. Відновлення такого колісного транспортного засобу за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації колісного транспортного засобу.

Тобто, якщо транспортний засіб є фізично знищеним (вартість відновлювального ремонту аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень) встановлюється вартість утилізації колісного транспортного засобу.

66. Згідно з підпунктом 2.2. Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Отже, розмір шкоди, пов`язаної з фізичним знищення транспортного засобу розраховується за правилом частини 2 статті 30 Закону №1961-IV. У випадку фізичного знищення транспортного засобу його власнику відшкодовується різниця між ринковою вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (утилізаційною вартістю), а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

67. Задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, відремонтованого ним під час розгляду справи за цим позовом, не можна визнати обґрунтованим.

До схожих висновків прийшов Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 203/2064/19.

68. Так згідно висновку експерта, наданого стороною позивача, можна встановити, що з технічної точки зору відновлювальний ремонт представленого на дослідження автомобіля можливий, проте з економічної точки зору недоцільний оскільки його вартість перевищує вартість ідентичного неушкодженого автомобіля. Разом з тим, у висновку експертного дослідження розрахунок вартості транспортного засобу марки BMW 318 реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, після дорожньо-транспортної пригоди експертом не здійснювався, оскільки таке питання перед ним не ставилось.

69. Враховуючи, що транспортний засіб позивача є фізично знищеним, в даному випадку застосовується порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з тим, утилізаційної вартості, тобто вартості його автомобіля у пошкодженому стані, на момент дослідження не зазначено ні в звіті, наданому позивачем, ні в звіті страхової компанії, на підставі якого здійснена страхова виплата.

Таким чином, реальний розмір завданих збитків залишився документально не підтвердженим, що унеможливлює об`єктивну оцінку заявлених вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено розміру сум, які відповідно до законодавства має відшкодувати заподіювач шкоди у разі недостатності суми страхового відшкодування, тобто ту обставину, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

70. Разом з тим в договорі обов`язкового страхування № 212930914 погоджено також франшизу в розмірі 3200 грн.

Поняття «франшиза» міститься у статті 1 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.

Крім того, застосування франшизи було передбачено статтею 12 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що діяв на час виникнення спірних відносин), згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а шкоди заподіяно майну, то згідно з вимогами абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 та пункту 36.6 статті 36 Закону страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, має компенсувати позивачу суму франшизи в повному обсязі.

Відтак, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3200 грн завданої шкоди - франшизи.

71. Стосовно стягнення відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів на користь ОСОБА_9 на суму 1202,93 грн суд зазначає наступне.

Згідно із фіскальними чеками, поданими позивачем ОСОБА_9 на підтвердження витрат на придбання медичних препаратів, із загальна сума складає 2539,78 грн (496,10грн + 1142,60грн + 901,08грн).

Відповідно до платіжної інструкції №2651 від 09.04.2024 та Листа «Про прийняте рішення здійснення страхового відшкодування по справі ЦВ24766» слідує, що за завдану шкоду транспортним засобом SETRA S317 ОСОБА_9 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 2479,45 грн, з яких за лікування 2361,38 грн та за моральну шкоду 118,07грн.

Отже різниця між витраченими коштами на придбання ліків, що підтверджено фіскальними чеками та страховою виплатою за лікування становить 178,40 грн (2539,78грн 2361,38грн = 178,40грн), які і підлягають стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_9 а відтак позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

72. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

73. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

74. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

75. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

76. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

77. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

78. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 3809,26 грн, що підтверджується квитанцією № від 27.06.2023. Відтак, приймаючи до уваги, що даний позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 задоволено частково, що становить 0,84% від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 0,84% судового збору у сумі 32 грн.

Крім того, при зверненні до суду з даним позовом позивач ОСОБА_2 сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № від 27.06.2023. Відтак, приймаючи до уваги, що даний позов в частині позовних вимог ОСОБА_9 задоволено частково, що становить 4,84% від заявленої суми, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4,84% судового збору у сумі 51,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 76, 77, 80, 81, 82, 89, 141, 263 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_9 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЕРША», про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3200 (три тисячі двісті гривень) грн франшизи, передбаченої договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 212930914.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 178,40 (сто сімдесят вісім гривень 40 копійок) грн відшкодування витрат на купівлю медичних препаратів.

4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 32 (тридцять дві гривні) грн сплаченого судового збору.

5.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 51,96 (п`ятдесят одна гривня 96 копійок) грн сплаченого судового збору.

6.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Позивач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство Страхова Компанія «ПЕРША», місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 30, .

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК