ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025, вказану справу розподілено судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П.

Звертаючись до суду з цим позовом, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він тривалий час проживає з ОСОБА_2 , перебуваючи з нею у фактичних шлюбних відносинах із 2017 року по теперішній час, вони пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Від цих стосунків у них з відповідачкою народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до свідоцтв про народження дітей, відомості про батька дітей в актовому записі про народження вказані на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України.

Позивач зазначає, що через особисті непорозуміння з відповідачкою та з огляду на те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, вони не подавали спільну заяву про реєстрацію батьківства до органів РАЦС, відповідачка самостійно здійснила реєстрацію дітей та записала батьком ОСОБА_7 .

Позивач вважає, що він є батьком малолітніх дітей, піклується про них, забезпечує їх усім необхідним для комфортного проживання. Проте він не зазначений батьком дітей у книзі реєстрації актів цивільного стану та у свідоцтві про народження.

Для підтвердження свого біологічного батьківства стосовно дітей він разом з позовом надав тест ДНК із висновком про ймовірність того, що позивач є біологічним батьком, складає 99,999999%, а тому він вважає достатніми підстави для визнання його батьком дітей.

Також повідомляє, що він звертався до органів ДРАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про народження, однак Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив йому про те, що внесення відомостей до свідоцтв про народження дітей можливе лише на підставі рішення суду.

Вказане стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 03 вересня 2025 року у справі відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив справу до підготовчого судового засідання на 29.09.2025.

Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до правил ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Водночас подала до суду заяву про визнання позову.

Суд ухвалою від 29.09.2025, яка занесена до журналу судового засідання, постановив про відмову у прийнятті заяви про визнання позову, оскільки визнання відповідачкою позову у спірних правовідносинах суперечить закону та порушує права, свободи, інтереси інших осіб з тих підстав, що предмет доказування у цій справі (наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, та дітьми відповідачки) підлягає доведенню за загальними правилами на підставі належних, допустимих і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи та які підлягають оцінці судом як у їх сукупності та взаємному зв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності та достовірності.

Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 29 вересня 2025 року залучив до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області.

Розгляд справи відкладено на 27.10.2025.

Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 27 жовтня 2025 року закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 12.11.2025.

12.11.2025 розгляд справи відкладено на 26.11.2025 у зв`язку із визнанням судом необхідності особистої участі позивача у розгляді цієї справи та надання ним пояснень у справі, а також для опитування дітей сторін.

26.11.2025 розгляд справи відкладено на 01.12.2025 у зв`язку із неприбуттям у судове засідання позивача та незабезпеченням сторонами присутності дітей у судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позову з підстав, що у ньому зазначені, та просив його задовольнити повністю. В обґрунтування позову вказав, що знайомий з відповідачкою приблизно з 2011 року, з того часу вони розпочали спільне проживання. Спочатку проживали у м. Києві, потім неодноразово змінювали місце проживання у Київській області, з 2021 року проживають у м. Фастові Київської області. Протягом сумісного проживання з відповідачкою вони часто сварилися, тому ці сварки призвели до того, що вона сама без нього реєструвала їхніх спільних дітей, не зазначаючи його батьком. Він завжди мав бажання оформити батьківство дітей, але так складались обставини і вийшло так як є. Позивач стверджував, що останнім часом стосунки між ним та позивачкою налагодились і вони нарешті дійшли згоди у сімейних питаннях. Влітку 2025 вони зареєстрували шлюб і бажають оформити батьківство своїх дітей належним чином.

На запитання суду позивач повідомив, що йому відомо про те, що наявність чотирьох дітей є підставою для звільнення від мобілізації. Проте його бажання оформити батьківство своїх дітей із цим не пов`язане. Зазначив, що на теперішній час він призваний на військову службу та перебуває у складі ЗСУ.

Також зазначив, що весь матеріальне утримання та забезпечення сім`ї житлом й іншими необхідними речами для існування було та є безпосередньо його обов`язком. Відповідачка працювала на початку їхніх стосунків, до народження дітей, у подальшому вона не працювала.

Крім цього, на запитання суду повідомив про обставини, які існували за час їхнього з відповідачкою сумісного проживання, зокрема про обставини народження дітей, зустрічі їх із пологового будинку, обставини їхнього життя, розповів про обставини, які зображені на наданих суду світлинах сімейних подій.

Представник позивача - адвокат Будова Н.М. у судовому засіданні підтримала вимоги позову із підстав, що у ньому зазначені та просила його задовольнити повністю. Пояснила, що позивач та відповідачка тривалий час проживають разом, між ними склались фактичні шлюбні відносини та у них народилось четверо дітей. Проте через наявні між сторонами непорозуміння інформація про батька у свідоцтвах про народження дітей внесена з її слів як матері на підставі статті 135 СК України. Позивач звертався до органу ДРАЦС з метою внесення запису стосовно нього як батька до актових записів про народження дітей, проте йому відмовлено у вчиненні цієї дії та рекомендовано звернутись до суду із відповідним позовом.

Представник позивача наголосила на тому, що висновок здійсненого на замовлення позивача молекулярно-генетичного дослідження беззаперечно з імовірністю 99,99…% доводить батьківство позивача. Просила з урахуванням якнайкращих інтересів дітей та визначеного законом права позивача на звернення до суду з таким позовом задовольнити заявлені ним вимоги.

На запитання суду представник позивача пояснила, що позивач має зареєстроване місце проживання у місті Києві. Вони з відповідачкою неодноразово сходились і розходились, проте завжди були разом. Позивач звертався до органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію його батьком дітей, проте йому було відмовлено. Письмової відмови у нього немає, оскільки його заяву відмовились приймати. За допомогою засобів поштового зв`язку він не звертався з такою заявою, не оскаржував відмову та дії органу ДРАЦС.

Також на запитання суду представник позивача пояснила відомі їй обставини про порядок проходження позивачем експертного дослідження стосовно його батьківства.

Просила суд врахувати те, що відповідачка повністю визнала позов та не заперечує проти його задоволення. Таке визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб. Звернула увагу суду на те, що обставини, які визнаються відповідачем, не потребують доказування. Додала, що відповідачка тяжко хвора та потребує дороговартісного лікування, а також з огляду на наявні у неї діагнози наявна гостра необхідність якнайшвидшого вирішення долі їхніх із позивачем малолітніх дітей.

Крім цього, представник позивача просила суд звернути увагу на те, що наявні у матеріалах справи світлини достовірно свідчать про спільний побут позивача та відповідачки разом з їхніми дітьми, а також підтверджують те, що принаймні з 2021 року всі вони проживали разом однією сім`єю. Зображені на світлинах щасливі обличчя дітей та їхні постави/положення тіл свідчать про теплі сімейні стосунки між позивачем та дітьми, що на її думку також підтверджує те, що діти добре знають позивача, люблять його та ставляться до нього як до батька.

Відповідачка у судовому засіданні визнала позов, зазначила, що вони з позивачем влітку 2025 по черзі звертались до органу ДРАЦС з метою реєстрації позивача батьком їхніх дітей. У вчиненні цієї дії їм відмовили, оскільки вони мають чотирьох дітей, та порекомендували звернутись з цим питанням до суду.

На запитання суду відповідачка повідомила, що вони з позивачем знайомі близько 8 років (з 2017) та весь час проживають разом у фактичних шлюбних стосунках. Спочатку проживали у Києві, через високу вартість майна та появу у 2018 дітей вони переїхали проживати до Київської області і весь час знімали житло у різних населених пунктах області. З 2021 року проживають всі разом у Фастові. Весь час вона з дітьми перебуває на утриманні позивача, оскільки вона з часу народження перших дітей не працює, працевлаштований у їхній сім`ї лише позивач і він усіх їх забезпечує засобами для існування, займається питаннями найму житла, оплати житлово-комунальних послуг та інших потреб сім`ї. Також він завжди надавав відповідачці кошти на її та їхніх дітей потреби. Гроші надавав готівкою, оскільки так отримував заробітну плату.

Дітей вона реєструвала без позивача та не зазначала його батьком через те, що вони часто сварились та розходились. Проте позивач через нетривалий час завжди повертався до родини і так вони жили. Приблизно у 2024 вони дійшли порозуміння стосовно питань їхнього сімейного життя, коли позивач вступив до лав ЗСУ. Відповідачка вважає, що з цього часу він став більше урівноважений та надійний, змінив свою поведінку на більш дорослу та розсудливу. Вони дійшли згоди стосовно укладення шлюбу. Оскільки їхні стосунки стали нормальними, тому вони вирішили належно оформити батьківство позивача.

Відповідачка додала, що вона завжди знала про те, що позивач є батьком її дітей. Про це завжди знають усі їхні діти. Позивач завжди був батьком для них, піклувався про них та утримував їх. Діти його дуже люблять.

На запитання представника позивача відповідачка пояснила, що вони з позивачем разом 8 років. Разом утримують та виховують дітей. Відповідачка працювала до народження дітей, після цього не працює. Позивач дуже добре ставиться до дітей і діти його дуже люблять.

Представник Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про місце, день і час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення вимог позову.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Небрат Н.В. у судовому засіданні пояснила, що історія цієї сім`ї їй відома з 2022 року. На початку 2022 до органу опіки надійшло звернення від міської лікарні про те, що відповідачка народила дитину, однак через відсутність помешкання (виселення орендодавцем через несплату орендної плати) відсутня можливість здійснити виписку матері та дитини. Орган опіки здійснював супровід цього питання та контролював вирішення сторонами у цій справі питання оренди житла та проживання мами з дітьми. Після того як позивач та відповідачка повідомили про найм помешкання орган опіки здійснив у ньому обстеження житлово-побутових умов. Додала, що вже у той час сторони позиціонували себе як одна сім`я та проживали всі разом. Крім цього, позивач з відповідачкою та їхніми дітьми неодноразово приходили для отримання благодійної допомоги. На її думку, як висновок експертизи, так і світлини підтверджують, що позивач з 2021 року був присутній у житті дітей, а тому не заперечує проти задоволення позову. Висловила думку про можливість задоволення вимог позову у разі, якщо суд визнає ці докази достатніми, вважає, що визнання відповідача батьком дітей відповідатиме інтересам дітей.

Опитані у судовому засіданні доньки відповідачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомили суду, що вони завжди проживають однією сім`єю з мамою і татом, також у них є молодші два брати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Розповіли, що не пам`ятають такого часу, коли б тата не було поруч з ними, а також повідомили про те, що дуже люблять свого тата, знають добре його ім`я, зовнішній вигляд та звички, домашні обов`язки.

На запитання суду повідомили про те, що тато з мамою по черзі відводять їх до школи, а раніше водили до дитячого садочка, зазвичай зачіски їм зранку робить мама, але тато також вміє це робити, тато піклується про них, допомагає виконувати домашні завдання, проводить з ними вільний час, грається, купує різні речі, також купує корм для їхньої кицьки. Також дівчатка повідомили суду про хатні обов`язки їхніх мами і тата, а також про те, хто із них кому із батьків та у якій формі допомагає по хатніх справах.

На всі запитання суду дівчатка відповідали впевнено та без остраху.

Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, думку дітей, з`ясувавши обставини, які мають значення для вирішення справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги заяви, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке.

Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 серпня 2025 року, актовий запис №9334. Вказана обставина підтверджується відомостями актового запису про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 63-64).

Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «батько» вказаний ОСОБА_7 , а у графі «мати» - ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 14 вересня 2018 року, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.21).

Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «батько» вказаний ОСОБА_7 , а у графі «мати» - ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 14 вересня 2018 року, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.22).

Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі «батько» вказаний ОСОБА_7 , а у графі «мати» - ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 09 червня 2020 року, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 23).

Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , у графі «батько» вказаний ОСОБА_7 , а у графі «мати» - ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 31 грудня 2021 року, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади 2023/008944257 від 02.11.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3232- від 29.01.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.67).

Згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3232- від 29.01.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.68).

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3232- від 29.01.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.69).

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3232- від 29.01.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.66).

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3232- від 29.01.2025, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.65).

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження Медико-генетичного центру «Mama Papa» №47531 від 16.04.2025, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у межах проведеного дослідження складає 99,999999% (а.с. 28-43).

Відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 25.09.2024 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_7 на посаді кулеметника (а.с.18-20).

Відповідно до довідки з місяця проживання Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №292 від 08.04.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає без реєстрації по АДРЕСА_3 . Разом з нею проживають чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та діти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с. 131).

Згідно з відомостями акта обстеження житлово-побутових умов від 02.04.2022, складеного головними спеціалістами Служби у справах сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області Небрат Н.В. та ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з дітьми ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та співмешканцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживають в орендованому приміщенні за адресою АДРЕСА_4 . Мати багатодітна, має 4 дітей на вихованні, батька записано згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.134).

Відповідно до акта від 30.11.2025, складеного ОСОБА_17 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_7 ), ці особи підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом з дружиною ОСОБА_2 та своїми спільними дітьми ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 проживають однією родиною в орендованому житлі у м. Фастів Київської області з 2021 року, зокрема на даний час вони проживають в квартирі АДРЕСА_8 . ОСОБА_1 постійно займається вихованням та утриманням своїх дітей ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Він ввічливий, доброзичливий, чуйний, турботливий батько та чоловік, приділяє належну увагу вихованню дітей, постійно грається з дітьми, заводить дітей до школи, садочка. З сусідами підтримує добросусідські відносини. Діти ОСОБА_1 дуже люблять, називають його батьком, він також їх дуже любить.

Згідно з довідкою Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку №6 «Казка» №01-20/147 від 28.11.2025, донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала ЗДО №6 «Казка» з вересня 2022 року по 31.05.2025. Дитина регулярно відвідувала заклад дошкільної освіти. Прибуття та вибуття дитини відбувалося виключно в супроводі батьків, які відповідально ставилися до встановленого режиму дня та правил безпеки, своєчасно приводили та забирали дитину, контактували з педагогами та проявляли зацікавленість у розвитку й вихованні дитини (а.с.202).

Згідно з довідкою Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) загального розвитку №6 «Казка» №01-20/148 від 28.11.2025, донька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувала ЗДО №6 «Казка» з вересня 2022 року по 31.05.2025. Дитина регулярно відвідувала заклад дошкільної освіти. Прибуття та вибуття дитини відбувалося виключно в супроводі батьків, які відповідально ставилися до встановленого режиму дня та правил безпеки, своєчасно приводили та забирали дитину, контактували з педагогами та проявляли зацікавленість у розвитку й вихованні дитини (а.с.203).

Відповідно до характеристики Фастівського ліцею №1 Фастівської міської ради Київської області від 30.11.2025, ОСОБА_4 навчається у Фастівському ліцеї №1 з 01.09.2025. За час навчання в першому класі не завжди встигає за класом, на уроках неактивна. Іринка охайна дівчинка. З повагою ставиться до старших, любить свою маму. ОСОБА_24 по можливості цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до виховання дитини. ОСОБА_1 за словами дівчаток їх тато. Він останнім часом приводить і забирає дітей з ліцею, відчувається тепле ставлення до дівчаток. Дівчинка буває запізнюється на уроки та пропускає навчальні заняття. У разі відсутності батьки забувають попереджати вчителя, мама відвідує батьківські збори (а.с.204).

Відповідно до характеристики Фастівського ліцею №1 Фастівської міської ради Київської області від 30.11.2025, ОСОБА_3 навчається у Фастівському ліцеї №1 з 01.09.2025. За час навчання в першому класі не завжди встигає за класом, на уроках неактивна. ОСОБА_8 охайна дівчинка. З повагою ставиться до старших, любить свою маму. ОСОБА_25 по можливості цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до виховання дитини. ОСОБА_1 за словами дівчаток їх тато. Він останнім часом приводить і забирає дітей з ліцею, відчувається тепле ставлення до дівчаток. Дівчинка буває запізнюється на уроки та пропускає навчальні заняття. У разі відсутності батьки забувають попереджати вчителя, мама відвідує батьківські збори (а.с.205).

Також суд дослідив медичні документи стосовно стану здоров`я ОСОБА_2 , згідно з відомостями яких відповідачці встановлені певні діагнози та рекомендоване лікування.

Крім цього, суд оглянув надані представником позивача сімейні світлини сторін у справі за період з січня 2020 року.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини другої статті 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 122 СК України, подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (частина друга статті 125 СК України).

Відповідно до частини першої статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац перший частини першої статті 135 СК України).

Згідно з частиною першою статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до частини першої статті 138 СК України, жінці, яка народила дитину у шлюбі, надано право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, відповідно до частини другої статті 138 СК України, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Згідно зі статтею 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд дійшов до таких висновків.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача).

Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанова Верховного Суду від 18 березня 2019 року по справі № 450/2488/16-ц).

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 3, 4 статті 4 ЦПК України).

У цій справі про визнання батьківства предметом доказування є встановлення походження дитини від певної особи, тобто наявність кровного споріднення між позивачем як особою, яка вважає себе батьком, та дітьми відповідачки.

Під час розгляду цієї справи відповідачка заявила про визнання позову.

Суд відмовив у прийнятті заяви про визнання позову, оскільки таке визнання відповідачкою позову у спірних правовідносинах суперечить закону та порушує права, свободи, інтереси інших осіб з тих підстав, що предмет доказування у цій справі (наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, та дітьми відповідачки) підлягає доведенню за загальними правилами на підставі належних, допустимих і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи, які підлягають оцінці судом як у їх сукупності та взаємному зв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності та достовірності.

Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 виклав правовий висновок про те, що суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи спір у цій справі суд бере до уваги те, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування в означеній категорії справ.

Водночас суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, згідно з яким доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Одночасно суд враховує те, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, останній оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Крім цього, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц, від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18.

У Постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21 вказано про те, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Суд враховує, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Водночас Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у справі № 756/4688/19 зазначив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є одним із доказів, які суд повинен оцінювати разом з іншими доказами, і є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини від 07.05.2009, заява № 3451/05).

Згідно зі статтею 110 ЦПК України, висновок експерта є доказом, який не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

На підтвердження позовних вимог у цій цивільній справі позивач надав Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження Медико-генетичного центру «Mama Papa» №47531 від 16.04.2025, за яким ймовірність батьківства складає 99,999999%.

Оцінюючи цей висновок, суд виходить з наступного.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначає Закон України «Про судову експертизу».

Відповідно до приписів Закону України «Про судову експертизу», незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються процесуальним порядком призначення судового експерта, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, можливістю призначення додаткової та повторної судової експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судову експертизу», незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний, зокрема провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Статтею 16 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що порядок проведення атестації, присвоєння чи позбавлення кваліфікаційних класів судового експерта визначається міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, до сфери управління яких належить державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експортну діяльність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про судову експертизу», для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюється експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належить державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експортну діяльність. До складу експертно-кваліфікаційних комісій входять найбільш досвідчені фахівці та науковці, які мають кваліфікацію судового експерта та стаж практичної роботи за спеціальністю не менше п`яти років. Серед них має бути не менше двох фахівців тієї експертної спеціальності і того класу, з яких комісія проводить атестацію, присвоює кваліфікацію судового експерта або кваліфікаційний клас, а також фахівець з процесуальних питань судової експертизи.

Висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду (постанова Великої Палати від 18.12.2019 № 522/1029/18).

Висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження Медико-генетичного центру «Mama Papa» №47531 від 16.04.2025 містить інформацію про те, що на молекулярно-генетичне експертне дослідження надані об`єкти - біологічні зразки передбачуваного батька та дітей. Об`єкти були отримані лабораторією в цілісних, непошкоджених паперових конвертах. Достовірність, допустимість і належність відомостей та об`єктів забезпечені замовником. Разом з об`єктами були надані супроводжуючі документи для ідентифікації осіб. (а.с. 28, 29).

Акт відібрання зразків (зворот а.с. 31) підписаний ОСОБА_26 , проте вказаний акт не містить відомостей щодо посади вказаної особи та її відношення до установи, яка здійснювала експертне дослідження, кваліфікації, необхідної для проведення цієї процедури.

За таких обставин суд вважає, що біологічні зразки, на підставі аналізу яких були отримані дані експертного дослідження, не були взяті відповідно до юридично встановленої процедури для надання результатів ДНК-аналізу до суду.

Крім цього, наданий до суду висновок молекулярно-генетичного експертного та додані до нього документи не містять документів, що підтверджують кваліфікацію експерта, який здійснив дослідження, його клас та стаж практичної роботи за спеціальністю.

У зв`язку із цим суд критично сприймає результати проведеного дослідження.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що наданий до суду висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження Медико-генетичного центру «Mama Papa» №47531 від 16.04.2025 не є висновком експерта у розумінні положень ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу», однак може оцінюватись судом у сукупності з іншими письмовими, речовими та іншими доказами.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

На обґрунтування вимог поданого до суду позову позивач подав до суду довідку з місця проживання, надану органом місцевого самоврядування, а також акт, складений сусідами.

Крім цього, у матеріалах справи міститься акт обстеження житлово-побутових умов від 02.04.2022 та довідки, характеристики, видані закладом дошкільної освіти та ліцеєм.

Вказані докази у своїй сукупності та кожен окремо свідчать про спільне проживання позивача, відповідачки та її дітей, ведення ними спільного господарства, про виконання позивачем обов`язків по вихованню, опіці за дітьми, спільне утримання дітей.

Також до матеріалів справи додано світлини родини позивача та відповідачки, на яких зображені вони самі та діти, сімейні події, починаючи з 2020 року.

Також у судовому засіданні суд заслухав думку дітей.

Поведінка дітей та повідомлена ними суду інформація (усна, письмова та у формі зображень) свідчить про наявність сталих та міцних емоційних зв`язків дітей із позивачем, такі зв`язки/стосунки діти розуміють та пояснили суду як сімейні. Вони впевнено сприймають позивача своїм батьком та емоційно, вербально підтверджують цю обставину.

Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач, крім іншого зазначеного судом, проявляє батьківську турботу щодо дітей відповідачки.

За цих обставин суд дійшов висновку про те, що позивач довів факт свого батьківства стосовно доньок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та синів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Він надав суду документи та свідчення, які переконливо свідчать про цей факт.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

З урахуванням наявних у матеріалах справи належних та достатніх доказів, які у своїй сукупності достовірно свідчать про існування між сторонами сталих сімейних стосунків, а також про факт спорідненості позивача стосовно дітей відповідачки, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про визнання батьківства позивача та наявність правових підстав для їх задоволення.

Щодо вимоги про внесення змін до актових записів про народження дітей суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п. 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни зазначені в рішенні суду.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання батьківства позивача стосовно дітей відповідачки, тому наявні правові підстави для внесення змін до актових записів про народження дітей щодо батька.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позову про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини, зміну по батькові є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 259, 263- 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_8 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 №2450 від 14.09.2018, вчиненого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, виключивши запис про те, що батьком є ОСОБА_7 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, змінивши прізвище дитини із « ОСОБА_27 » на « ОСОБА_28 ».

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 №2449 від 14.09.2018, вчиненого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, виключивши запис про те, що батьком є ОСОБА_7 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, змінивши прізвище дитини із « ОСОБА_27 » на « ОСОБА_28 ».

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 №22 від 21.05.2020, вчиненого Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, виключивши запис про те, що батьком є ОСОБА_7 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, змінивши прізвище дитини із « ОСОБА_29 » на « ОСОБА_28 ».

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 №533 від 31.12.2021, вчиненого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виключивши запис про те, що батьком є ОСОБА_7 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, змінивши прізвище дитини із « ОСОБА_29 » на « ОСОБА_28 ».

Повідомити учасників справи про постановлення судом окремої ухвали, яку суд не оголошує разом із рішенням, але зі змістом якої учасники справи мають право ознайомитися у приміщенні суду після виготовлення її повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 15.12.2025.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП - НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП - НОМЕР_9 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ - 33258077, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка, буд. 2.

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, код ЄДРПОУ - 36491723, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1.