Справа № 682/2824/25
Провадження № 2/682/1613/2025
08 грудня 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
представника позивача Горщара Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/2824/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Горщар Богдан Анатолійович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
27.10.2025 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Горщар Б.А., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування поданого позову вказано, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (відповідача) та ОСОБА_3 . Так як Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надавав, його мати ОСОБА_3 у 2010 році звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. На даний час позивач досяг повноліття та продовжує навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України, є студентом першого курсу денної форми навчання, з датою завершення здобуття освіти 30 червня 2028 року. Всі витрати до цього часу щодо його утримання несла його мати ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 за рахунок її заощаджень, які закінчилися. На даний час мати не працює, постійного доходу немає, у зв`язку з чим, позивачу необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, взуття, харчування, навчальні засоби, предмети особистої гігієни тощо. Так як він навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), має можливість надавати матеріальну допомогу, так як, має регулярний і достатній дохід, однак добровільно такої не надає. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання відсутні. У липні 2025 року матері відповідача надійшло сповіщення сім`ї № 1/427 у якому повідомлялося, що ОСОБА_2 , призваний на військову службу 14.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 . під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, 03.06.2025 року зник безвісти в районі н.п. Новомиколаївка Сумського району Сумської області.
Хоча й ОСОБА_2 є безвісти зниклим, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема не позбавляє його обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.
Ухвалою суду від 05.11.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 08.12.2025.
08.12.2025 під час судового засідання представник позивача, адвокат Горщар Б.А., поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав.
Від представників в/ч НОМЕР_2 заяв та клопотань до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився. Судова повістка про виклик до суду направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Оскільки будь-яких клопотань або відзиву на позов від відповідача та його представників суду не надходило, протокольною ухвалою суду від 08.12.2025 було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання допомоги, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції (а.с. 23).
Плату за навчання ОСОБА_1 в закладі вищої освіти та за проживання останнього в гуртожитку вносила його мати, ОСОБА_6 , про що свідчать квитанції про оплату даних послуг (а.с. 12, 13).
З матеріалів справи слідує, що 16 березня 2010 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області видано судовий наказ № 2-325/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 09 лютого 2010 року і до повноліття дитини (а.с. 18-22). Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів відсутня (а.с. 18-22).
Станом на день звернення до суду ОСОБА_1 досяг повноліття.
Разом із тим, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Згідно з ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Варто звернути увагу на те, що пунктом 4 статті шостої Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Механізм виплати грошового забезпечення регулюється Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884.
Згідно з п. 3, 4 Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до п. 7, 6 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей та здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
За положеннями ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.
З матеріалів справи слідує, що згідно сповіщення сім`ї № 1/427 від 19.07.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу 14.03.2025р. ІНФОРМАЦІЯ_1 , відданий військовій присязі на вірність Українського народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, 03.06.2025 року зник безвісти в районі н.п. Новомиколаївка Сумського району Сумської області (а.с. 24).
Отже, відповідач, який набув статус особи, яка зникла безвісти за особливих обставин, є батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, і такий його статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема не позбавляє обов`язку, передбаченого ст.199 СК України, утримувати повнолітнього сина дочку, який продовжує навчання, за можливості надавати матеріальну допомогу.
Збереження за зниклим безвісти за особливих обставин військовослужбовцем грошового забезпечення свідчить про можливість надання матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання та потребує такого утримання.
Враховуючи потребу ОСОБА_1 , який продовжує навчання, у матеріальній допомозі, відсутність в матеріалах справи доказів неспроможності відповідача надавати таку допомогу, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання, а тому позов належить задовольнити.
Окрім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу положень Закону України «Про судовий збір», тому 1211,20 грн. судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 352-355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 27.10.2025, та до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_1 )
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_7 )
Повний текст рішення складено: 12.12.2025.
Суддя Мотонок Т. Я.