11.12.2025 Провадження по справі № 2-о/940/57/25
Справа № 940/2110/25
Р І Ш Е Н Н Я

11 грудня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Косович Т.П.
при секретарі Козуб І.С.
з участю адвоката Столярчука В.М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тетіївська міська рада, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова Світлана Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин,
встановив:
ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її батьком. Необхідність встановлення даного факту виникла в зв`язку зі спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 та яке заявниця бажає прийняти як спадкоємець першої черги спадкування. Іншим шляхом встановити необхідний факт неможливо, оскільки в свідоцтві про народження заявниці відомості про батька не вказані.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 заяву підтримали.
Представник Тетіївської міської ради в судове засідання не прибув, до суду надано клопотання про слухання справи у відсутності представника заінтересованої особи та прийняття рішення у справі з урахування пояснень свідків.
Державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. в судове засідання не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили той факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є батьком заявниці ОСОБА_4 , за життя визнавав своє батьківство та постійно спілкувався з донькою.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони заявниці та свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого.
В судовому засіданні встановлено, що мати заявниці ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 1961 року по 2002 рік проживала з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім?єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 , вели спільний побут та домашнє господарство, вважали себе подружжям.
Крім того, факт того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_3 вважали себе подружжям та проживали як сім`я підтверджується також копією військового квитка ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , в п. 7 якого вказано сімейний стан «одружений», дружина « ОСОБА_11 » (а.с. 12), та копією погосподарської книги членів сім`ї батька ОСОБА_11 ОСОБА_12 , де ОСОБА_3 вказаний як зять (а.с. 20).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_13 , про що 27.04.1962 рокуКашперівкою сільЗАГС Тетіївського району Київської області складено відповідний актовий запис за № 39. Запис про батька дитини відсутній.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 05.02.2022 року (а.с. 14). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке заявниця бажає прийняти як спадкоємець першої черги спадкування. Проте, звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, їй державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори Давидовою С.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність підтвердження її родинного зв`язку з померлим ОСОБА_3 (копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1202/02-14 від 06.12.2024 року а.с. 24).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Пунктом п. 15 даної постанови визначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.
При цьому даною постановою Пленум Верховного Суду звернув увагу судів на те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.
Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 як особа, відносно якої ставиться питання про встановлення факту батьківства, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому суд вважає за необхідне, зважаючи на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, при розгляді зазначеної справи застосувати норми КпШС, які регулювали зазначені правовідносини.
Так, стаття 51 КпШС визначає, що взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.
За загальним правилом, встановленим ст. 52 КпШС, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків.
Згідно ж ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.
В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Як встановлено із пояснень заявниці та її представника, показань свідків та з наданих суду доказів, померлий ОСОБА_3 за життя визнавав себе батьком ОСОБА_4 , постійно спілкувався з нею як із донькою та піклувався про неї.
А тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про доведеність заявницею факту батьківства ОСОБА_3 відносно неї, а тому заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 51, 52, 53 КпШС, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тетіївська міська рада, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова Світлана Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Кашперівка Тетіївського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кашперівка Тетіївського району Київської області.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 12.12.2025 року.

Суддя: Т.П.Косович