ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3083/25
провадження № 4-с/753/65/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченко Максим Романович, Товариство обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» на бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року адвокат Цигарьов Олександр Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Максима Романович, у які просить

- визнати протиправною бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного постановою від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284.

- зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного постановою від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284.

Вимоги скарги обґрунтовано, зокрема, тим, що постановою Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 16 жовтня 2014 року за заявою ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відкрито виконавче провадження № 45097284 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в загальній сумі боргу 1 205 883,75 грн. на підставі виконавчого листа № 2-3604/12 від 14 листопада 2012 року виданого Дарницьким районним судом міста Києва.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-3604/12, виданого 14 листопада 2012 року Дарницьким районним судом м. Києва, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

21 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві була прийнята постанова про повернення виконавчого листа стягувачу у виконавчому провадженні № 45097284 на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону.

24 січня 2025 року скаржниця звернулась до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Дарницький ВДВС) із заявою про зняття арешту з майна, накладеного постановою від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284, однак Дарницький ВДВС листом від 05 лютого 2025 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 з тих підстав, що частина перша статті 40 Закону передбачає зняття арешту, накладеного на майно чи кошти боржника, у випадку повернення виконавчого документа до суду, який його видав, натомість у спірних правовідносинах виконавчий документ був повернутий стягувачу, а не повернутий до суду.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник вважає бездіяльність державного виконавця неправомірною, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав, а також просила суд задовольнити вимоги її скарги.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2025 року вказану позовну заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року прийнято скаргу до провадження, призначено її розгляд на 21 березня 2025 року, залучено до участі у справі як заінтересовану особу Товариство обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс».

21 березня 2025 року розгляд скарги відкладено на 28 березня 2025 року.

26 і 27 березня 2025 року від скаржника надійшли додаткові докази.

28 березня 2025 року представник скаржника у поданій заяві просив здійснювати розгляд скарги за його відсутності.

Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 червня 2012 року у справі № 02/2-3604/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 жовтня 2012 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Сведбанк» (в подальшому перейменованому на ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Омега Банк») заборгованість за кредитним договором.

На примусове виконання цього рішення суду Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-3604/12 від 14 листопада 2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Сведбанк» заборгованості.

28 листопада 2012 року відповідно до Договору факторингу № 15 ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права вимоги заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві постановою від 06 вересня 2013 року за заявою ПАТ «Омега Банк» відкрито виконавче провадження № 39794069 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості в загальній сумі боргу 1 205 883,75 грн. на підставі виконавчого листа № 2-3604/12 від 14 листопада 2012 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва.

23 червня 2014 року заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві була прийнята постанова про повернення виконавчого листа стягувачу у виконавчому провадженні № 39794069 на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 16 жовтня 2014 року за заявою ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відкрито виконавче провадження № 45097284 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в загальній сумі боргу 1 205 883,75 грн. на підставі виконавчого листа № 2-3604/12 від 14 листопада 2012 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

21 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві була прийнята постанова про повернення виконавчого листа стягувачу у виконавчому провадженні № 45097284 на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону.

Згідно з відповіддю Національного банку України № 008/11-2024 від 05 листопада 2024 року рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку від 01 вересня 2023 року № 21/1692-рк ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» було анульовано ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а саме на: надання послуг з факторингу, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та виключено відомості про ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» з Державного реєстру фінансових установ.

03 травня 2023 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Інком-Фінанс» був укладений Договір факторингу, за умовами якого Клієнт здійснив відступлення на користь ТОВ «Інком-Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 2706/0508/77-278, укладеним 22 травня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 .

Згідно з пунктом 1 Акту приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу від 03 травня 2023 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило на користь ТОВ «Інком-Фінанс» право вимоги лише до позичальника за кредитним договором № 2706/0508/77-278 від 22 травня 2008 року ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року у справі № 756/15687/14-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про припинення поруки за договором №2706/0508/77-278-р-2 від 22 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 .

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2016 року у справі № 756/15687/14-ц вказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано припиненою поруку за договором № 2706/0508/77-278-р-2 від 22 травня 2008 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_3

ТОВ «Інком-Фінанс» у відповідь на адвокатський запит № 11/12-2024 від 23 грудня 2024 року повідомило, що оскільки рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у справі № 756/15687/14-ц визнано припиненою поруку за Договором поруки № 2706/0508/77-278-Р-2 від 22 травня 2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_6 , відповідно й до ТОВ «Інком-Фінанс» перейшло право грошової дійсної вимоги саме до Боржника ОСОБА_4 . У ОСОБА_1 відсутня будь-яка заборгованість перед ТОВ «Інком-Фінанс».

Листом Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 125834 від 05 вересня 2023 року повідомлено, що станом на 18 липня 2023 року виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у листі № 288/1/02/512657 від 19 грудня 2024 року на адвокатський запит № 08/12-2024 від 13 грудня 2024 року, повідомило, що у період з 21 квітня 2015 року до 02 травня 2023 року не зверталось до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3604/12.

Дарницький районний суд міста Києва у листі № 5/764/2024 від 18 грудня 2024 року повідомив, що станом на 18 грудня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва не надходило заяв від ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», або інших осіб про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_7 та не надходило заяв про заміну стягувача його правонаступником за виконавчим листом про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_7 ».

24 січня 2025 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна, накладеного постановою від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію обтяження речового права.

Листом Дарницького ВДВС від 05 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з її майна відмовлено.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виконання судового рішення охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно із статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як встановлено частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).

З огляду на викладене, суд вважає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу та неможливості поновлення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а як наслідок і неможливість подальшого виконання судового рішення в примусовому порядку, існування арешту, накладеного на майно боржника, втрачає свій сенс, оскільки будь-якого правового механізму реалізації досягнення мети, з якою було накладено арешт, забезпечення реального виконання судового рішення немає.

У цій справі судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2012 року у справі № 02/2-3604/2012 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості сплив, стягувач ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не зверталося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2016 року у справі № 756/15687/14-ц визнано припиненою поруку ОСОБА_6 , а тому відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 45097284, унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав скаржника щодо зняття арешту з її майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання після повернення його стягувачу та відсутності відкритих виконавчих проваджень щодо заявника.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження і неможливості його відновлення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 452 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, оскільки на виконанні у державній виконавчій службі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо скаржниці, а арешт на майно боржника у виконавчому провадженні діє з 2015 року, за обставинами цієї справи наявні підстави для зобов`язання посадових осіб виконавчої служби зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_1 у межах виконавчому провадженні № 45097284, оскільки надалі у застосуванні арешту відсутня необхідність.

Керуючись ст. 2, 12, 353, 354, 447, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченко Максим Романович, Товариство обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» на бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного постановою від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284.

Зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 , накладеного постановою від 20 січня 2015 року у виконавчому провадженні № 45097284.

Скаржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересована особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, вул. Костянтина Заслонова, 16, );

Заінтересована особа: Товариство обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс» (м. Київ, Казимира Малевича, буд. 6, ).

Ухала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляцій

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК