Справа № 766/1915/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

за участю секретаря: Федорова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу в загальному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Херсонської міської ради Херсонської області (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр. Незалежності, 37), треті особи: Друга Херсонська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Рішельєвська, 21), Комишанський старостинський округ Херсонської громади (місцезнаходження: 73490, м. Херсон, смт. Комишани, вул. Центральна, б.81а) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_2 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позов мотивований таким.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка тривалий час проживала в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Після того, як сусідній дім пошкодили прильоти ворожі прильоти, волонтери вивезли її до місто Умань Черкаської області, як ВПО, де в гуртожитку і померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Його уговори щодо переїзду до міста, вона відхилила і жила у домі за адресою: АДРЕСА_2 . Про те що її увезли волонтери він узнав від сусідів, але хто і де узнати куди її повезли вони не знають. У селищній раді також не змогли мені сказати точну адресу.

Лише коли позивач звернувся до міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, він дізнався про смерть матері у м. Умань Черкаської області. У зв`язку з відсутністю у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області достатніх кадрів, його ставили в чергу щодо отримання дублікату документу. Отримавши дублікат свідоцтва про смерть, він звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де його відправили до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Він є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2024 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.05.2024 року за заявою позивача замінено відповідача та залучено третю особу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2024 року за клопотанням позивача залучено третю особу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2024 року витребувано докази.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2025 року замінено відповідача та залучено третю особу за клопотанням позивача. Ухвалою від 20.01.2025 року, яка занесена до журналу судового засідання від 20.01.2025 року постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження, враховуючи заміну відповідача.

Представником відповідача подано відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Відзив мотивований таким. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач зазначає про звернення до Другої Херсонської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, де йому відмовили у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини та рекомендували звернутися до суду. В матеріалах позовної заяви відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчинення нотаріальної дії чи будь-яка інша письмова відповідь нотаріуса, що б підтверджувало факт звернення Позивача до нотаріуса з наміром прийняти спадщину. Позивачем не надано доказів, які б підтвердили факт відсутності постійного проживання зі спадкодавцем інших осіб, які на час відкриття спадщини постійно проживали зі спадкодавцем та з урахуванням вимог статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. В матеріалах справи відсутні відомості (довідки, витяги) зі спадкового реєстру. Позивачем не наведено жодних поважних причини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що стали підставою для пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги, з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Пояснив, що мати вивезли волонтери в інше місто, оскільки поруч було пошкоджено домівки, про це дізнався від сусідів коли приїхав до матері, це приблизно було січень-лютий 2023 року. До цього десь півтора-два місяці із матір`ю не спілкувався та не відвідував, оскільки займався справами після смерті брата. Пояснив, що у матері не було телефону, тому він з нею в цей час не зв`язувався. Крім того вказав, що мати проживала з онукою дочкою брата, з якою він не підтримував стосунки. Вказав, що оформлюючи спадкові права на спадщину, яка відкрилась після смерті брата, запитав в РАЦС, чи не зареєстровано смерть матері, де йому підтвердили цей факт, це було приблизно у вересні 2023 року. Вказав, що питав у сусідів, в селищній раді про матір, але ніхто не знав куди її вивезли. На запитання суду пояснив, що з офіційними заявами про пошук матері до правоохоронних або інших органів та установ не звертався.

Представник відповідача в судовому засідання підтримала обставини, викладені у відзиві, просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Другої Херсонської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про проведення розгляду у його відсутності.

Представник третьої особи Комишанського старостинського округу Херсонської громади в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, в матерфіалах справи є заява про проведення розгляду у їх відсутності.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд приходить до такого.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 , що вбачається з свідоцтва про народження (видане повторно) серія НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 11.10.1996 року, після одруження прізвище дружини « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 ОСОБА_8 зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 , після одруження прізвище дружини « ОСОБА_10 ».

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , в м. Умань Черкаської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (видане повторно) серія НОМЕР_5 .

На підставі наведеного встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки зів спадкового реєстру № 77707483 від 19.07.2024 року, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

На підставі зазначеного, судом не встановлено інших спадкоємців, які б подали заяву про прийняття спадщини.

Вказаний доказ спростовує твердження представника відповідача про відсутність відомостей щодо інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України не застосовуються.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22).

Норми статті 1272 Цивільного кодексу України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статті 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку, та доведення поважності причин пропуску строку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не проживав разом зі спадкодавцем (матір`ю) на час відкриття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав нотаріусу заяву, про прийняття спадщини, а на підставі статті 1272 ЦК України звернувся до суду із позовом, про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи необізнаністю про смерть матері.

Суд вважає, що посилання позивача ОСОБА_1 на необізнаність про факт смерті матері, враховуючи відсутність доказів про наявність активних дій позивача щодо розшуку матері, яку вивезли з місця проживання в невідомому напрямку, відсутність доказів спілкування та піклування про матір - не може вважатись поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також позивачем не долучено відомості щодо наявності перешкод для прийняття спадщини, якими можуть бути постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії або письмове роз`яснення нотаріуса щодо неможливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а також, беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що позивач не довів існування об`єктивних перешкод для прийняття спадщини, а отже, не довів, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин.

Тому, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст. 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Херсонської міської ради Херсонської області (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр. Незалежності, 37), треті особи: Друга Херсонська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Рішельєвська, 21), Комишанський старостинський округ Херсонської громади (місцезнаходження: 73490, м. Херсон, смт. Комишани, вул. Центральна, б.81а) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб