КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/6434/25 Головуючий у І інстанції Цимбал І.К.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участі секретаря Cпис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року у справі за позовом комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»), звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказано, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ).

КП «Київтеплоенерго» було підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085).

Квартира АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідачі у встановленому законом порядку від надання послуг централізованого опалення та/або централізованого постачанні гарячої води не відмовлялися. Проте, своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води в повному обсязі, в результаті чого станом на 31.01.2025 утворилася заборгованість у розмірі 98 894, 69 грн.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 98 894, 69 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Київ від 27 травня 2025 року у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, директор КП «Київтеплоенерго» К. Лопатин звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що відповідачі кожного місяця отримували платіжні документи в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості, тощо. Натомість, з приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку в спірний період відповідачі до позивача не зверталися, від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися).

Просить суд взяти до уваги, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (яке було постачальником послуг до 01.05.2018) жодних звернень або претензій від відповідачів щодо невірної площі, не отримання/не надання/ не користування послугами централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води чи/або звернень щодо перерахунку/невірних нарахувань за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 , КП «Київтеплоенерго» не передавало.

Скаржник вказує також, що долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою детально відображає щомісячні нарахування за кожну послугу окремо, щомісячні платежі споживачів, спожиті об`єми послуг (Гкал, куб. м. води) а тому такий розрахунок є належним та допустимим та відповідає нормам ст. ст. 76-81, 95 ЦПК України.

Щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, скаржник зазначає, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції безпідставно мотивував свої висновки про відмову в задоволенні позову тим, що в квартирі зареєстровано 5 осіб, а тому позивач не довів достатніми та належними доказами, що саме відповідачі є належними особами, які мають відповідати за зобов`язаннями.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України не надійшло.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

У судовому засіданні представник КП «Київтеплоенерго» - Зеленський А.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.

Так, відповідно до статті 128 ЦПК України (тут і надалі в редакції Кодексу, чинній на час апеляційного перегляду справи) суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судові повістки, які були направлені на адресу місця проживання відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повернулись до апеляційного суду без вручення адресату із відміткою про причини невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, враховуючи положення статті 128 , ч. 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам процесуального законодавства не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії та/або оплати за централізоване постачання гарячої води.

На виконання вимог закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення і постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085).

За період надання послуг до 01.05.2018 (надавач послуг ПАТ «Київенерго») заборгованість залишається незмінною, оскільки КП «Київтеплоенерго» позбавлене права проводити коригування заборгованості і прийнятої на підставі Договору цесії № 602-18.

Як вбачається з витягу територіальної громади м. Києва, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_1 (1980 р.н.), ОСОБА_2 (1979 р.н.), ОСОБА_3 (1977 р.н.), ОСОБА_4 (2007 р.н.), ОСОБА_5 (2013 р.н.).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 становить 98 894,69 грн і складається з:

- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення - 11 676,99 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 1261,11 грн, 3% річних 323,44 грн;

- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 3230,36 грн, інфляційна складова боргу - 384,41 грн, 3% річних - 89,48 грн;

- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 39 069,73 грн, інфляційна складова боргу - 3891,04 грн, 3% річних - 895,53 грн, пеня - 613,57 грн;

- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 30101,16 грн, інфляційна складова боргу - 3297,28 грн, 3% річних - 753,73 грн, пеня у розмірі 519, 24 грн;

- заборгованість за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1277,79 грн;

- заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 1395,68 грн;

- заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 57,45 грн;

- заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 56,70 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в квартирі зареєстровано 5 осіб, в той час коли відповідачами вказано лише двоє осіб, доказів того, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири матеріали справи не містять, а тому позивач не довів достатніми та належними доказами, що відповідачі є належними особами, які мають відповідати за вказаним позовом.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

28 березня 2018 року у газеті «Хрещатик» № 34 (5085) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води з КП «Київтеплоенерго».

У даній справі встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою : АДРЕСА_2 , та споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає позивач.

Встановлено також та не спростовано відповідачами, що станом на 31 січня 2021 року заборгованість відповідачів за вказані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води становить в цілому 98 894,69 гривень.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач пред`явив солідарні вимоги лише до двох споживачів, в той час як в квартирі зареєстровано п`ять осіб, суд першої інстанції зазначені положення цивільного законодавства не взяв до уваги та не врахував, що позивач як кредитора вправі вимагати виконання солідарного обов'язку як від усіх боржників разом, так і від будь-кого окремо.

Слід також зазначити, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК України).

З огляду на вказане, у випадку виконання відповідачами ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 зобов`язання зі сплати заборгованості за надані позивачем житлово-комунальні послуги, вони матимуть право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти зареєстрованих та проживаючих у вказаній квартирі споживачів у рівній частці, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про відмову в позові є передчасними та помилковими, рішення суду ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, не може вважатися законним і обґрунтованим, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи по суті позов КП «Київтеплоенерго», апеляційний суд виходить із того, що:

відповідачі є індивідуальними споживачами послуг за вказаною адресою, оскільки, зареєструвавши місце проживання саме за адресою АДРЕСА_2 , таким чином визначили, що вважають квартиру за цією адресою своїм місцем проживання;

відповідачі від надання житлово-комунальних послуг у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися, докази відключення квартири за адресою АДРЕСА_2 , від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води до матеріалів справи не надано, а тому відповідачі мають відшкодувати в повному обсязі вартість наданих позивачем до квартири послуг;

відповідачі прийняли пропозицію КП «Київтеплоенерго» на укладення публічного договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води та укладення Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги;

відповідачі, будучи споживачами житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_2 як такі, що зареєстровані за вказаною адресою, не повідомляли КП «Київтеплоенерго» про їх відсутність за вказаною адресою в порядку, установленому законом порядку;

не зверталися до КП «Київтеплоенерго» з претензіями з приводу ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг в порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV, ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII та договорів, що свідчить про те, що позивачем надавались комунальні послуги якісно, своєчасно та в належному обсязі;

не спростували наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідно до якого заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить 50746,72 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 33 331,52 грн.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали обов`язку, покладеного на них вимогами Законів України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, Закону України «Про теплопостачання», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 щодо повної та своєчасної оплати в період з 01 січня 2016 року до 01 березня 2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а тому апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить 50746,72 грн та заборгованості зі сплати послуг за постачання гарячої води - 33 331,52 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, відтак КП «Київтеплоенерго» має право на стягнення інфляційних втрат, пені та 3 % річних, нарахованих на розмір основної заборгованості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Кабінет Міністрів України своєю Постановою № 1405 від 29 грудня 2023 р. скасував заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості населення за житлово-комунальні послуги.

Із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем було нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати за період з 01 лютого 2024 року, що узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023.

Таким чином, встановивши на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідачі, будинок яких підключений до централізованого опалення та постачання гарячої води, є споживачами цих послуг, від надання яких в установленому чинним законодавством порядку не відмовлялися, однак оплата спожитих послуг виконувалася ними неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, апеляційний суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за спожиті житлово-комунальні послуги та на отримання штрафних санкцій, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат, та оскільки позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 3028 грн, за подання апеляційної скарги в розмірі 4542 грн, всього 7570 грн, за наслідками апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено, на користь позивача з кожного відповідача підлягає стягненню 3 785,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Київ від 27 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, 01001, м. Київ, вул. І. Франка, 5) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 98 894 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, 01001, м. Київ, вул. І. Франка, 5) судовий збір в сумі 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят п'ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, 01001, м. Київ, вул. І. Франка, 5) судовий збір в сумі 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят п'ять) гривень 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

К.П. Приходько