Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.12.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (далі ТОВ «Він Фінанс») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві вказано, що 21.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (далі ТОВ «ФК «Дінеро») та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № L6842115. Кредитний договір був укладений у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Позивач вказує, що в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Дінеро» присвоєно номер договору - № L6842115, паралельно з номером договору № AG1611630, який зазначено в документах (на сайті) кредитора.

У позовній заяві вказано, що первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти. Відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість.

01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «Він Фінанс» (попередня назва ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L6842115 за яким позивач набув прав кредитора відносно відповідача.

У позовній заяві позивач вказує, що нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки, на думку позивача, сума боргу з 23.02.2019 до 23.02.2022 становить 15365,98 грн., інфляційні втрати становлять: березень 2019 - 100,90 грн., квітень 2019 - 101,00 грн., травень 2019 - 100,70 грн., червень 2019 - 99,50 грн., липень 2019 - 99,40 грн., серпень 2019 - 99,70 грн., вересень 2019 - 100,70 грн., жовтень 2019 - 100,70 грн., листопад 2019 - 100,10 грн., грудень 2019 - 99,80 грн., січень 2020 - 100,20 грн., лютий 2020 - 99,70 грн., березень 2020 - 100,80 грн., квітень 2020 - 100,80 грн., травень 2020 - 100,30 грн., червень 2020 - 100,20 грн., липень 2020 - 99,40 грн., серпень 2020 - 99,80 грн., вересень 2020 - 100,50 грн., жовтень 2020 - 101,00 грн., листопад 2020 - 101,30 грн., грудень 2020 - 100,90 грн., січень 2021 - 101,30 грн., лютий 2021 - 101,00 грн., березень 2021 - 101,70 грн., квітень 2021 - 100,70 грн., травень 2021 - 101,30 грн., червень 2021 - 100,20 грн., липень 2021 - 100,10 грн., серпень 2021 - 99,80 грн., вересень 2021 - 101,20 грн., жовтень 2021 - 100,90 грн., листопад 2021 - 100,80 грн., грудень 2021 - 100,60 грн., січень 2022 - 101,30 грн., лютий 2022 - 101,60 грн. Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.21866444. Інфляційне збільшення: 15 365,98 x 1.21866444 - 15365,98 = 3359,99 грн. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: кількість днів у періоді сума з 23.02.2019 до 31.12.2019 - 15365,98 x 3 % x 312 : 365 : 100 312 394,04 грн.; з 01.01.2020 до 31.12.2020 - 15 365,98 x 3 % x 366 : 366 : 100 366 460,98 грн.; з 01.01.2021 до 23.02.2022 - 15365,98 x 3 % x 419 : 365 : 100 419 529,18 грн. Всього штрафних санкцій: 1384,20 грн. Таким чином, загальна заборгованість: період прострочення грошового зобов`язання 1097 днів 15 365,98 (сума боргу) + 3359,99 (інфляційне збільшення) + 1384,20 (штрафні санкції) = 20110,17 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «Він Фінанс» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №. L6842115 від 21.01.2019 у загальному розмірі 20110,17 грн., яка складається з: суми заборгованості - 15365,98 грн., суми інфляційних втрат - 3359,99 грн., суми 3% річних - 1384,20 грн., стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 03.11.2025 було відкрито провадження у даній справі та справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не подала.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.01.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № L6842115. Згідно умов договору сума грошових коштів, які надаються, та/або можуть надаватися позичальнику включає в себе суму кредиту та загальну суму витрат за кредитом (відсотки за кредитом, комісії та затрати, а також інші обов`язкові платежі за додаткові та надані послуги за договором за надання, обслуговування та погашення кредиту). Сторони погодили, що відсоткова ставка становить 0,84% в день. (а.с. 18, 22-26, 31).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, який наданий позивачем, вбачається, що за період з 21.01.2019 по 01.07.2019 ТОВ «Дінеро» нарахував відповідачу заборгованість: за тілом кредиту в сумі 8100,00 грн., за відсотками для початково зазначеної тривалості в сумі 516,00 грн., штраф/пеня в сумі 2699,98 грн., за комісією за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю в сумі 4050,00 грн. (а.с. 29).

01.07.2019 між ТОВ «Дінеро» та ТОВ «Він Фінанс» (попередня назва ТОВ «ФК Довіра та Гарантія») був укладений договір відступлення права вимоги №01072019 (а.с. 11-16).

Згідно реєстру боржників від 01.07.2019 до договору відступлення прав вимоги № 01072019 від 01.07.2019 ТОВ «Він Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № L6842115 в розмірі 16716,01 грн., з яких 8100,00 грн. - сума основного боргу за кредитом, 516,00 грн. - заборгованість за відсотками, 8100,01 грн. сума заборгованості за штрафами/пенею (а.с. 10).

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15.

Суд приймає до уваги розрахунок суми боргу в сумі 15 365,98 грн., наведений стороною позивача, оскільки він узгоджується з іншими доказами у справі, не суперечить їм. В цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо стягнення суми інфляційних втрат в розмірі 3359,99 грн., суми 3% річних в розмірі 1384,20 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Таким чином позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково в загальній сумі 15365,98 грн., тобто 76,41%, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1850,93 грн.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Судом досліджено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анасиасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги (а.с. 17), договір № 36 про надання правової допомоги від 25.04.2024 (а.с. 19), додаткову угоду до договору № 36 про надання правової допомоги від 25 квітня 2024 року (а.с. 20), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 21), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, датованим 09.10.2025 (а.с. 30). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатським бюро правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 3820,45 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 514, 610, 612, 625, 629, 1049, 1054, 1077, 1082, 1081 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» () заборгованість за кредитним договором №. L6842115 від 21.01.2019 у загальному розмірі 15365 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 98 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3820 (три тисячі вісімсот двадцять) гривень 45 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення буде складене 04.12.2025.

Суддя