БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/361/4239/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.

за участю секретаря Корнійко А.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2025 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 27.08.2022 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 986.

Від шлюбу сторони не мають дітей.

Зазначає, що на початку повномасштабного вторгнення на територію України з березня 2022 року відповідач добровільно вступив до лав Збройних Сил України на військову службу, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 01.11.2022 року за № 606.

В березні 2024 року відповідач звільнився з військової служби на підставі її інвалідності дружини, яка є інвалідом ІІІ групи. Проте вже з 08 липня 2025 року до 01.09.2025 року перебував на навчанні в військовій частині Житомирської області.

Вказує, що фактично весь період їх шлюбу відповідача вдома не було, спільним подружнім життям в звичайному розумінні разом вони не проживали. Спілкування між подружжям поступово припинилося.

Акцентувала увагу, що фактично шлюбні відносини між ними припинено, подружжя не веде спільного побуту з липня 2025 року, з часу, коли відповідач поїхав до військової частини Житомирської області. З того часу вони проживають окремо.

Вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

На підставі викладеного просила суд:

1.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27 серпня 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 986.

2.Повернути дівоче прізвище « ОСОБА_4 ».

3.Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

02 жовтня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку до суду звернувся відповідач ОСОБА_3 з відзивом на позовну заяву про розірвання шлюбу, в якому він просив суд надати сторонам строк для примирення на термін 6 (шість) місяців та крім того, справу за спрощеним позовним провадженням розглядати з повідомленням (викликом) сторін, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

03 листопада 2025 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін по цивільній справі. Призначено судове засідання на 25 листопада 2025 року об 11 год. 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримула у повному обсязі та просила їх задовольнити, продовжувати подальше спільне життя не бажає. Крім того, просила суд не надавати строк для примирення, вважає це недоцільним.

Представник позивача адвокат Мітрошичева Л.Ю. в судовому засідання просила суд не задовольняти клопотання відповідача про надання строку для примирення. Просила розірвати шлюб між сторонами по справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Суд, вислухавши позивача та її представника, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 986, серія НОМЕР_2 .

Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства.

Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, зазначала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, продовжувати подальше спільне життя не бажає.

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу.

Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.

Щодо позовної вимоги про зміну прізвища, суд прийшов наступного.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державну реєстрацію зміни прізвища проводить відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Постанова КМУ від 11 липня 2007 № 915 «Про затвердження Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи» встановлює, в разі розірвання шлюбу до заяви про зміну імені додається свідоцтво про розірвання шлюбу.

Згідно з прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Тобто, рішення суду про розірвання шлюбу є достатньою правовою підставою для присвоєння дошлюбного прізвища, тим з подружжя, який бажає його відновити.

Позивач, просить суд після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище « ОСОБА_4 », однак аналізуючи викладене вище, в позовній заяві не вказано правової підстави пред`явлення вимоги щодо вирішення питання про зміну прізвища позивачки на дівоче. Натомість з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2022 року вбачається, що після укладення шлюбу з відповідачем, позивачка своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 », змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ». Отже, дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_6 », а не « ОСОБА_4 ». Тому, в цій частині позовна вимога задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачці її право на зміну прізвища в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Щодо розподілу судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

ОСОБА_8 за подачу позову сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 25 вересня 2025 року № 1.325270699.1.

Таким чином, із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 105, 109, 110, 112114 СК України, ст. 4, 7, 10, 13, 81, 141, 142, 247, 263265, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27 серпня 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), серія НОМЕР_2 , актовий запис № 986 розірвати.

В задоволенні позовної вимоги щодо відновлення позивачці дівочого прізвища « ОСОБА_4 » відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.Червонописький