Справа № 588/717/24
Провадження № 2-др/588/13/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2025 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судового Гаврилович Я.Д., представника позивача Залавського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки адвоката Сумцова Євгена Станіславовича про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
Представник відповідачки адвокат Сумцов Є.С. 24.11.2025 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
У судовому засіданні представник позивача заперечив проти заяви про розподіл судових витрат, просив відмовити у її задоволенні з підстав указаних у письмових запереченнях.
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає вирішенню питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява представника відповідачки підлягає задоволенню частково, виходячи із таких мотивів.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).
Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 17.11.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя були задоволені частково. Вказаним рішенням суд визнав за позивачем та відповідачкою у порядку поділу спільного майна подружжя право власності за кожним на 1/2 частину жилого будинку загальною площею 62,4 кв. м., жилою площею 32,7 кв. м., з господарськими будівлями і спорудами та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0566 га, кадастровий номер :00:013:0494, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 суд відмовив. Також суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору та на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 24-29 том 2).

У судовому засіданні 05.11.2025 представник позивачки Сумцов Є.С. до закінчення судових дебатів повідомив, що докази щодо понесених витрат на правничу допомогу будуть подані у встановлений строк після ухвалення рішення.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу та доказами таких витрат представник позивача адвокат Сумцов Є.С. звернувся шляхом подання відповідної заяви через підсистему «Електронний суд» 21.11.2025, тобто у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: 1) договір про надання правничої допомоги від 02.05.2024; 2) додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 02.05.2024, відповідно до умов якого сторони погодили порядок оплати наданої правової допомоги з розрахунку 1000,00 грн, за 1 годину витраченого адвокатом часу на виконання наданого його клієнтом доручення. За виконання доручення передбаченого договором про надання правової допомоги ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити адвокату кошти (гонорар) у розмірі 12000 грн та завдаток, як частину гонорару в розмірі 2000 грн; 3) додаток № 2 до договору про надання правової допомоги від 05.02.2025, відповідно до умов якого сторони погодили, що за виконання доручення передбаченого договором ОСОБА_2 зобов`язалася сплатити адвокату кошти (гонорар) у розмірі 8500 грн; 4) ордер на надання правничої допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 03.05.2024; 5) акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 21.11.2025 до договору про надання правової допомоги від 02.05.2025 із детальним описом наданих адвокатом послуг та розрахунком витрат; 6) фіскальний чек від 21.11.2025 про перерахування ОСОБА_2 на рахунок адвоката Сумцова Є.С. коштів у розмірі 20500 грн, за надання професійної правничої допомоги; 7) квитанцію до платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.06.2025 про сплату ОСОБА_2 коштів за експертизу в розмірі 40711,68 грн (а.с. 27, 220 том 1, а.с. 4, 37-42 том 2).

Вказані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 20500 грн, а також витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 40711,68 грн.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що відзив на позов поданий стороною відповідача із порушенням 15-денного строку, оскільки вказаний відзив поданий у встановлений судом строк.

Також суд відхиляє доводи представника позивача про неналежність такого доказу як висновок експерта із застосуванням комп`ютерного поліграфа, оскільки під час судового розгляду справи вказаний висновок був прийнятий судом як допустимий доказ та покладений в основу судового рішення. У зв`язку з цим є доведеним, що відповідачка понесла витрати на проведення експертного дослідження.

Крім того, суд відхиляє доводи представника позивача про наявність протиріч щодо сплати відповідачкою коштів на правничу допомогу, оскільки надані представником відповідачки докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 20500 грн.

Більш того, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають розподілу як ті, що вже сплачені так і ті, що підлягають сплаті.

Обставини на які посилається представник позивача про те, що увідзиві не було вказано, що відповідачка буде нести витрати на проведення експертного дослідження, не є обов`язковою підставою для відмови у розподілі судових витрат. Крім того, необхідність проведення експертизи виникла в ході розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позов задоволено частково (на 23,12%), тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені останньою судові витрати пропорційно розміру позовних вимого у задоволенні яких відповідачу відмовлено (76,88%), а саме на професійну правничу допомогу в розмірі 15760,40 грн. та витрати на проведення експертизиу розмірі 31299,14 грн.

Відтак заявлені представником відповідачки вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись вимогами статей 133-141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування судових витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 15760 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн 40 коп. та на відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 31299 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять) грн 14 коп.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_3 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Додаткове р ішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О. О. Огієнко