_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5983/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В. розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 30.12.2021р. Кочина підписала заяву-договір про комплексне банківське обслуговування та отримала кредитний ліміт на платіжну картку на суму 32000 грн. зі сплатою за користування кредитом на суму залишку терміном на 12 місяців.

У зв`язку з тим, що вона не виконує зобов`язання щодо повернення коштів належним чином, утворилася заборгованість станом на 12.05.2025 року в розмірі 72555,76 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 19.09.2025р. у справі відкрито провадження.

Відповідач відзиву проти позову не надала, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній».

Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.12.2021р. Кочина підписала з позивачем заяву-договір про комплексне банківське обслуговування до Кредитного договору №002/13485882-CK_SB від 30.12.2021, з відкриттям картки № НОМЕР_1 , в АТ «ТАСКОМБАНК».

Стороною позивача суду надані наступні докази:

-Копія заяви про комплексне банківське обслуговування до Кредитного договору №002/13485882-CK_SB від 30.12.2021;

-Копія паспорту відповідачки;

-Довідка про відкриття банківського рахунку на ім`я відповідачки;

-Розрахунок заборгованості;

-Виписки по рахунках відповідачки;

-Копії статутних документів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

(!!!) В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.

Клопотань про витребування доказів не заявлялося.

Отже, позивачем у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України, не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в частині видачі кредиту за Договором №002/13485882-CK_SB від 30.12.2021 та отриманні нього відповідачкою, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Суд також критично ставиться до доказу виписки по рахунках позичальника, оскільки цей доказ не спростовує викладений вище висновок суду, і не є беззаперечним доказом отримання кредиту, оскільки вони лише фіксують рух коштів, але не підтверджують факту видачі кредиту та отримання його позичальником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я. В. Бескровний