Справа № 522/8935/23
Провадження № 6/522/747/25
УХВАЛА

10 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ», заінтересовані особи Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Мельниченко Анна Володимирівна про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ», заінтересовані особи Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Мельниченко Анна Володимирівна про заміну сторони виконавчого провадження, у якій заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 08.08.2023 року у справі №522/8935/23 з первісного стягувача АТ «ЮНЕКС БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «СУПЕРІЕМ»..

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, вона передана для розгляду судді Косіциній В.В.

Судове засідання було призначено на 10 грудня 2025 року.

У судове засідання, призначене на 10 грудня 2025 року учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду.

Будь-яких інших заяв або клопотань не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку із неявкою учасників справи, що належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року у справі №522/8935/23 позовну заяву АТ «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» заборгованість за кредитним договором від 22.02.2022 року №0.287.0222.1 у розмірі 38 428,29 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 260,00 гривень.

У заяві про заміну сторони виконавчого провадження заявник зазначає про те, що 14.05.2025 року між ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» та АТ «ЮНЕКС БАНК» було укладено договір факторингу №1405-1, за яким було відступлене право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.02.2022 року №0.287.0222.1.

Проте, зазначена обставина на підтверджується наданими доказами з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20).

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що: «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок, що «наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього».

Дійсно, 14 травня 2025 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» було укладено договір факторингу №1405-1, за яким Фактор надає Клієнту фінансову послугу з факторингу відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Цивільного кодексу України. Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти (Суму фінансування) в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором

Порядок відступлення права вимоги врегульовано у розділі 4 Договору.

Так, у п.4.1. та п.4.2. Договору визначено, що право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає з моменту підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги (Додаток № 2 до цього Договору).

Після підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги Клієнт втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх Заборгованостей за Первинними Договорами, за якими Право Вимоги перейшло до Фактора. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові.

Зазначені положення Договору факторингу від 14.05.2025 року №1405-1 презюмують, що новий стягувач набуває права вимоги виключно з моменту підписання акту приймання передачі згідно форми, визначеної в додатку №2 до цього договору.

Дійсно, заявником додано до заяви реєстр боржників до договору факторингу від 14.05.2025 року №1405-1 (додаток №1 до договору), в якому міститься інформація про боржника ОСОБА_1 .

Проте, до заяви не додано акт Акту приймання-передачі Права Вимоги згідно встановленої у додатку №2 до договору формі, який би підтверджував той факт, що права вимоги були передані від первісного стягувача до ТОВ «ФК «СУПЕРІЕМ» та те, що останній набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 22.02.2022 року №0.287.0222.1.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували перехід прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 22.02.2022 року №0.287.0222.1, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ», заінтересовані особи Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (первісний стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Мельниченко Анна Володимирівна про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 грудня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.