ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8905/24

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/2000/25

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Скрипки А.А., розглянувши в порядку статті 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по акту про порушення,

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись із заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2025 року, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою за допомогою системи "Електронний суд".

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, із наданням апелянту строку на усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 17.11.2025 року, а саме, для надання апеляційному суду доказів надсилання листом з описом вкладення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи, а саме: позивачу - Акціонерному товариству "Чернігівобленерго", відповідачу - ОСОБА_2 , зазначення повного імені (прізвища, імені та по батькові) відповідача по справі ОСОБА_2 та її місця проживання чи перебування, сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції від 30.04.2025 року, із застосуванням коефіцієнта 0,8 (подання апеляційної скарги за допомогою системи "Електронний суд") у розмірі 3 633 грн. 60 коп. та надання суду доказів сплати судового збору, або документів про наявність пільг щодо сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів". З даного приводу ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2025 року апелянту ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до приписів ч.3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. При цьому, у даній цивільній справі №751/8905/24, апелянт ОСОБА_1 не є позивачем, оскільки має процесуальний статус відповідача у даній справі, і позову про порушення своїх прав, як споживача, ОСОБА_1 у рамках справи №751/8905/24, не заявляв. На підставі наведеного вище, на апелянта ОСОБА_1 не поширюються положення ч.3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2025 року.

В подальшому, на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17.11.2025 року, апелянтом ОСОБА_1 було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, із виправленою апеляційною скаргою та доказами направлення апеляційної скарги іншим учасникам справи. При цьому, у поданій заяві апелянт ОСОБА_1 стверджує, що він звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, на підставі Закону України "Про захист прав споживачів".

З даного приводу необхідно зазначити, що вказаним вище доводам апелянта судом було надано мотивовану оцінку в ухвалі апеляційного суду від 17.11.2025 року та відповідно, роз`яснено ОСОБА_1 , що в даній цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по акту про порушення, ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача у справі, і при цьому, позову про порушення своїх прав, як споживача, ОСОБА_1 у справі №751/8905/24, не заявляв.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 17.11.2025 року у справі № 546/673/23.

Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу Закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Таким чином, вказаний вище Закон чітко розмежовує, що від сплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їх прав, як споживачів.

Апеляційний суд повторно зазначає, що у даній цивільній справі №751/8905/24 за позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по акту про порушення, ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача у справі, і при цьому, позову про порушення своїх прав, як споживача, ОСОБА_1 у справі №751/8905/24, не заявляв. За даних обставин, апеляційнйи суд повторно констатує, що на апелянта ОСОБА_1 не поширюються положення ч.3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2025 року, оскільки ОСОБА_1 у рамках даної цивільної справи не є позивачем, який пред`явив позов про порушення своїх прав, як споживача.

У поданій заяві про усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції від 30.04.2025 року, оскільки він є малозабезпеченою особою, яка втратила роботу внаслідок масового закриття суб`єктів господарської діяльності у воєнний час, і будучи безробітним, він взагалі не отримує доходів, тобто його фінансовий стан відповідає положенням статті 8 Закону України "Про судовий збір", та є підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 надано копію довідки про відсутність доходів за період з січня 2024 року по грудень 2024 року.

З даного приводу необхідно зазначити наступне.

Відповідно до положень п.1 ч.1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", ч.1, ч.3 статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судових витрат або звільнити від їх оплати.

Приписами ч.2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" регламентовано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують дані правовідносини, звільнення від сплати судового збору, відстрочення його сплати, або зменшення розміру судового збору є мірою, яка застосовується за наявності обставин, коли судом встановлено документально підтверджену майнову неможливість сплати особою судового збору у певному розмірі. Таким чином, застосування вказаних норм права проводиться судом із врахуванням майнового стану сторони.

На підтвердження доводів щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апелянтом ОСОБА_1 не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження вказаної обставини. При цьому, копія наданої апелянтом довідки про відсутність доходів за період з січня 2024 року по грудень 2024 року не може бути окремим, безумовним та достатнім доказом неможливості сплати апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн. 60 коп.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язки доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, необхідно зазначити, що визначення майнового стану фізичної особи, окрім довідки про доходи, включає в себе також відповідну інформацію про наявність володіння та користування особою рухомим та нерухомим майном, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо.

У зв`язку із наведеним вище, для вирішення судом питання щодо застосування приписів статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України "Про судовий збір", а саме, щодо звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апелянту ОСОБА_1 необхідно надати суду належні та достатні докази, у розумінні статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження наявності підстав для його звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції від 30.04.2025 року.

За даних обставин, апелянту ОСОБА_1 необхідно запропонувати у десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, надати апеляційному суду в оригіналах:

- відповідну інформацію про наявність у володінні та користуванні особою рухомого та нерухомого майна;

- довідку з місцевого управління праці та соціального захисту населення про наявність (відсутність) доходів за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року;

- довідку з місцевого управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про наявність (відсутність) страхових виплат за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року;

- банківські документи про наявність/відсутність коштів на банківському рахунку.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках (ухвала Верховного Суду від 04.12.2025 року у справі 160/31291/24).

Враховуючи вищенаведене, апелянту ОСОБА_1 необхідно продовжити строк, визначений ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2025 року, для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями: 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Продовжити ОСОБА_1 строк, визначений ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року у даній цивільній справі № 751/8905/24 за позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по акту про порушення, для усунення вказаних вище у даній ухвалі апеляційного суду недоліків.

Надати апелянту ОСОБА_1 десятиденний строк, з дня вручення копії даної ухвали, для усунення вищезазначених недоліків.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі невиправлення вказаних в ухвалі апеляційного суду недоліків щодо надання апеляційному суду належних та достатніх доказів, у розумінні положень статей: 77, 80 ЦПК України, майнового стану для вирішення судом питання щодо можливості застосування приписів: статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України "Про судовий збір", у встановлений строк, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції від 30 квітня 2025 року у цивільній справі № 751/8905/24, буде розглянуто на підставі наявних матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя А. А. Скрипка