ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10589/25

Провадження № 22-ц/820/2081/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю апелянта та його представниці,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 18 липня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року АТ «Сенс Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що 12.12.2016 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №500575119.

Відповідно до умов вказаного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

У випадку невиконання позичальником договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Банк виконав свій обов`язок щодо надання ОСОБА_1 кредиту. Проте позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 68227,96 грн.

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до єдиного державного реєстру 30.11.2022 року.

На адресу позичальника 06.06.2023 року направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, на яку відповідач не відреагував.

Станом на 13.12.2024 року відповідач має заборгованість в розмірі 68227,96 грн. з яких 43059,47 грн. прострочене тіло кредиту, 17875,03 грн. відсотки за користування кредитом, 7127 грн. тіло кредиту, 166,46 грн. відсотки за прострочене тіло кредиту.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №500575119 у розмірі 68227,96 грн., витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитом в сумі 68227,96 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в задоволенні позову. Вказує, що АТ «Сенс Банк» 14 липня 2023 року вже подавав позов до Хмельницького міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року в сумі 39759,40 грн. (розрахунок заборгованості проведено станом на 22.01.2023 рік). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2024 року у справі №686/23079/23, що набрало законної сили, позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року залишено без задоволення.

02 квітня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду АТ «Сенс Банк» подано знову позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2025 року у справі №686/9071/25, що набрала законної сили, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року з підстав, що між цими сторонами та із цих же підстав, вже існує рішення Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2024 року у справі №686/23079/23.

Всупереч положенням ЦПК України АТ «Сенс Банк» знову звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за тим самим договором і суд першої інстанції в порушення ч.1 ст.255 ЦПК України 18 липня 2025 року прийняв рішення у справі №686/10589/25, незважаючи на те, що є рішення суду, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.01.2024 року у справі №686/23079/23 встановлено, що заборгованість відповідача за кредитом №500575119 від 12.12.2016 року виникла за рахунок самостійного списання позивачем відсотків за користування кредитом, відсотків за овердрафт, відсотків за прострочену заборгованість, комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки, плати за користування послугою SMS - повідомлення та комісій за поповнення, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, оскільки нараховані позивачем поза межами строку встановленого п.4 Оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500575119 від 12.12.2016р. та п.4 Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №500575119 від 12.12.2016р., тобто після 13 червня 2018 року, а не внаслідок отримання відповідачем кредитних коштів. Тому підстави для задоволення позову відсутні.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представниця підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Ухвалою від 01.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте представник позивача не вийшов на зв`язок для проведення відеоконференції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 12.12.2016 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500575119.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Згідно з офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500575119 від 12.12.2016 року ОСОБА_1 отримав тип кредиту «Свій Кредит» для особистих потреб.

Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором № 500575119 від 12.12.2016 року станом на 13.12.2024 року становить 68227,96 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявна заборгованість за укладеним договором №500575119 в сумі 68227,96 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Так, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини справи і не врахував, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2024 року у справі №686/23079/23 позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року станом на 22.01.2023 в сумі 39759,40 грн. залишено без задоволення.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, у зв`язку з набранням законної сили рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/23079/23 від 31 січня 2024 року слід закрити провадження в справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 22.01.2023 року в сумі 39759,40 грн.

Суд першої інстанції також не врахував обставини, встановлені вказаним рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/23079/23 від 31 січня 2024 року, які мають значення для справи, і є преюдиційними відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України.

Так, цим судовим рішенням встановлено, що згідно п.4 Оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500575119 від 12.12.2016р. та п.4 Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №500575119 від 12.12.2016р. дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 13 червня 2018 року.

Заборгованість за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року виникла за рахунок самостійного списання позивачем за період з 12 липня 2018 року (дати припинення нарахування відсотків у відповідності до п.4 Оферти та Акцепту кредиту №500575119 від 12.12.2016р.) по 10 лютого 2023 року процентів за користування кредитом, процентів за овердрафт, процентів за прострочену заборгованість, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були, а не внаслідок отримання відповідачем кредитних коштів.

Всього за період з 12 липня 2018 року по 10 лютого 2023 року списано самостійно АТ «Сенс Банк» неузгоджених відсотків за користування кредитом, відсотків за овердрафт, відсотків за прострочену заборгованість на суму 23951,28 грн., яка включена АТ «Сенс Банк» в суму заборгованості за кредитним договором №500575119, а також комісію за розрахунково-касове обслуговування основної картки на загальну суму 36043,68 грн., плату за користування послугою SMS-повідомлення та комісію за поповнення на загальну суму 780 грн., які в установленому порядку не були узгоджені з відповідачем.

При цьому ОСОБА_1 у період з 12 грудня 2016 року по 10 лютого 2023 року погашав заборгованість за кредитом, всього відповідачем сплачено на погашення кредиту кошти в сумі 53340 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Отже, в період з 12 липня 2018 року (дати повернення кредиту, дати припинення нарахування відсотків та комісій у відповідності до п.4 Оферти та Акцепту кредиту №500575119 від 12.12.2016р.) по 10 лютого 2023 року AT «Сенс Банк» самостійно списав кошти на загальну суму 60774,96 грн. (23951,28 грн. + 36043,68 грн. + 780,00 грн. = 60774,96 грн.), за рахунок яких утворилася заборгованість за кредитним договором №500575119 від 12.12.2016 року, а не внаслідок отримання відповідачем кредитних коштів. Більше того, умови кредитного договору №500575119 від 12.12.2016 року, якими встановлена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування основної картки є нікчемними, тобто є недійсними в силу закону з моменту укладення договору. Як наслідок, позивач взагалі не мав права стягувати комісію за розрахунково-касове обслуговування основної картки не тільки по закінченню строку кредитування, тобто, після 13 червня 2018 року, а й під час дії кредитного договору - за період з 12 грудня 2016 року по 12 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням наведених обставин підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором за період з 23.01.2023 року по 13.12.2024 року в сумі 28468,56 грн. відсутні.

Отже, оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України слідстягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 3633,60 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Закрити провадження в справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 22.01.2023 року в сумі 39759,40 грн.

У позові Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 23.01.2023 року по 13.12.2024 року в сумі 28468,56 грн. відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3633,60 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 12 грудня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк