Справа № 557/1954/25
Провадження № 4-с/557/4/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Пацка Д.В.,

секретар судового засідання Довгалець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Гоща скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо відмови зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника адвокат Чоланюк Сергій Юрійович звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області зі скаргою на дії Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просив: скасувати арешт майна, що належить боржнику ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження № 8919628 від 28 липня 2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 28.07.2009, ВДВС Рівненського РУЮ).

В обґрунтування скарги вказує, що у жовтні 2025 року ОСОБА_2 стало відомо, що на все належне їй майно накладено арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна, який накладений на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: реєстраційний номер обтяження № 8919628 від 28 липня 2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 28.07.2009, ВДВС Рівненського РУЮ.

Таким чином, склалася ситуація, що накладено арешт на все належне ОСОБА_2 майно, дана обставина перешкоджає здійсненню нею права вільного користування та розпорядження своїм майном, ситуація яка склалася є незалежною від неї, однак порушує її права, а тому з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_2 , було подано до Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву про скасування арешту.

3 листа начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 74432 від 06 листопада 2025 року вбачається, що відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 , де вона є боржником немає. Крім того, у вищевказаному листі вказано, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта наявний запис про арешт нерухомого майна № 8919628, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 28.07.2009, ВДВС Рівненського РУЮ. Разом з тим, у вищевказаному листі вказано, що дослідивши дані Автоматизованої системи виконавчого провадження, у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника, а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень. Враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень у Відділі неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити в якому виконавчому провадженні накладено обтяження № 8919628 (серія та номер постанови про арешт майна боржника: відсутня).

Таким чином відділ виконавчої служби відмовив ОСОБА_2 у знятті арешту належного їй майна та надав пропозицію звернутись до суду.

Тобто, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України листом від 06 листопада 2025 року підтверджує, що станом на 06 листопада 2025 року, будь-які виконавчі документи щодо ОСОБА_2 у відділі на виконанні не перебувають, однак так як строк зберігання матеріалів виконавчого провадження складає 3 роки, постанова та саме виконавче провадження знищено. Отже, станом на момент звернення із даною скаргою до суду, жодних відкритих виконавчих проваджень, де ОСОБА_2 є боржником немає. В реєстрі боржників ОСОБА_2 не числиться.

В провадженні ВДВС Рівненського РУЮ перебувало виконавче провадження № 13520038 з примусового виконання судового наказу №2-н48 від 10 квітня 2008 року Гощанського районного суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Приватбанк» боргу в сумі 2099,38 грн.

Державним виконавцем ВДВС Рівненського РУЮ було відкрито виконавче провадження, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 28.07.2009, ВДВС Рівненського РУЮ було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та передано на виконання до ВДВС Гощанського РУЮ. Виконавче провадження завершене 31 жовтня 2025 року Гощанським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

В судове засідання скаржник та його представник не з`явились.

Представник Гощанського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна ОСОБА_2 , а саме: реєстраційний номер обтяження № 8919628 від 28 липня 2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 28.07.2009, ВДВС Рівненського РУЮ.

3 листа начальника Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 74432 від 06 листопада 2025 року вбачається, що відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 , де вона є боржником немає. Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження у Відділі на виконанні перебували виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 , а саме ВП № 13520038 з примусового виконання судового наказу №2-н-48 від 10.04.2008 Гощанського районного суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Приватбанк» боргу в сумі 2099,38 грн., яке завершене 31.10.2025 на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення). Крім того, у вищевказаному листі вказано, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта наявний запис про арешт нерухомого майна, який накладений на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме реєстраційний номер обтяження № 8919628 від 28.07.2009 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 28.07.2009, ВДВС Рівненського РУЮ. Разом з тим, у вищевказаному листі вказано, що оскільки, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не зазначено номер постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, а виконавчі провадження завершені включно по 2022 рік уже знищені, відсутня можливість встановити за яким виконавчим документом та в якому виконавчому провадженні цей арешт було накладено.

Згідно витягу з Єдиного реєстру боржників від 14.11.2025 року інформація по ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи зі змісту статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Факт обтяження власності ОСОБА_2 є втручанням у вільне володіння, користування та розпорядження майном, які захищені Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Отже, з огляду на відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 , а також за відсутності документів на підставі яких накладено арешт на майно ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 260, 353, 450, 451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо відмови зняття арешту з майна - задовольнити.

Зобов`язати Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт, номер запису про обтяження №8919628 від 28.07.2009 року накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 28.07.2009 ВДВС Рівненського РУЮ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Скаржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Особа, дії якої оскаржуються: Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: вул. Петра Могили, 22-Б, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область, .

Суддя Д.В. Пацко