Справа № 932/1457/22
Провадження № 2/932/722/24
РІШЕННЯ
04 квітня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.
за участю секретаря - Мікрух К.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, встановлення факту, зміну черговості на спадкування, визнання права на спадкування спадкового майна у п`ятій черзі, -
ОСОБА_1 в лютому 2022 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій просив визначити додатковий тримісячний строк для подачі ним - ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту набрання рішенням законної сили.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 для розгляду даної справи визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О.
Ухвалою суду від 10 травня 2022 року було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року за клопотанням позивача витребувано необхідні для розгляду справи письмові докази.
06.12.2022 ОСОБА_2 було подано до суду Відзив на позовну заяву, в якому вона вказує на невідповідність наведеного позивачем у позові дійсним обставинам, вважає, що позивачем не наведено об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали останньому подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.
На задоволення клопотання позивача ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2023 року було витребувано необхідні для розгляду справи письмові докази.
08.06.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на спадкування спадкового майна у другій черзі спадкоємців, в якій позивач ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у другій черзі спадкоємців. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що саме вона - ОСОБА_2 з 2014 року здійснювала опіку над ОСОБА_3 , матеріально його забезпечувала та надавала допомогу в побутових питаннях, після смерті ОСОБА_3 займалася похованням останнього. Надання допомоги спадкодавцеві протягом тривалого часу ОСОБА_2 вважає достатньою підставою для зміни черговості спадкування.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на спадкування спадкового майна у другій черзі спадкоємців з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини з об`єднанням його в одне провадження.
07.10.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява (уточнена) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій просив суд встановити факт родинних відносин між ним - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як двоюрідними братами по материнській лінії; визначити додатковий тримісячний строк для подачі ним - ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту вступу рішення у законну силу.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує про те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Дніпропетровську, згідно до свідоцтва про народження його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Шлюб між його батьками було укладено 23.01.1970 року і згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.04.1977 року шлюб між його батьками розірвано; після розірвання шлюбу матері присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 », яке до того ж є прізвищем її першого чоловіка ОСОБА_7 , з яким вона уклала шлюб 07.08.1955 року, який в подальшому було розірвано. Його мати, дівоче прізвище якої ОСОБА_8 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . 07.08.1955 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_7 і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». Його мати ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , мала рідну сестру ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилася у селищі Бухаріно (Долгінцево) Криворіжського району Дніпропетровської області, батьками якої були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Проте, актовий запис про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не зберігся. ІНФОРМАЦІЯ_8 у подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_14 народився син ОСОБА_3 , який доводився йому позивачу двоюрідним братом. Згідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження ОСОБА_3 , виданого Жовтневим відділом РАГС м.Дніпропетровська згідно актового запису про народження № 1989 від 15.08.1960 року, його батьками були ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_15 , після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належала останній на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу №217, де зазначено, що ОСОБА_15 з 03.07.1973 року була членом ЖБК №217 і 01.07.1988 року сплатила пайовий внесок за квартиру у повному обсязі. Єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після її смерті, проте свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері не отримав.
Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що у зв`язку з тим, що у 2014 році частина території України була тимчасово окупована, то вони з ОСОБА_3 вирішили прихистити у спадковій квартирі, що залишилась після смерті матері, їх спільних родичів по мамам, а саме дітей їх двоюрідної сестри ОСОБА_16 , сім`я якої проживала на території Донецької області у місті Комсомольське Старобешівського району Донецької області, неподалік від Іловайська, а саме ОСОБА_2 з родиною, яка доводилася їм троюрідною сестрою. Позивач зазначає, що він та його брат ОСОБА_3 були близькими родичами, бо ні він позивач, ні ОСОБА_3 не мали рідних братів та сестер, а ОСОБА_3 також не мав ні дружини, ні дітей. Тому вони спілкувалися часто до того моменту, як він - позивач захворів у 2019 році, у нього стався інсульт, після чого у 2020 році він отримав інвалідність, проте навіть його хвороба не перешкоджала їм зустрічатися на свята та дні народження один одного. У ОСОБА_3 день народження був ІНФОРМАЦІЯ_10 , він кожного року у цей день навідував брата і в день його народження ІНФОРМАЦІЯ_11 він приїздив до нього та поздоровив зі святом. Після 16 липня 2021 року вони з ОСОБА_3 спілкувалися через кілька днів по телефону, в подальшому він позивач знову захворів та не спілкувався з братом, хоча декілька разів телефонував йому, але брат не брав слухавку. Отже, він навіть не думав, що з ним сталося лихо, бо у сусідньому будинку проживала родина ОСОБА_2 і він вважав, що в разі якихось несподіваних обставин вони йому повідомлять інформацію про брата, він декілька разів спілкувався по телефону зі ОСОБА_2 , питав про стан здоров`я брата, на що вона відповідала, що з ним все гаразд. Проте, коли ОСОБА_3 не взяв слухавку на Новий 2022 рік, а потім не зателефонував йому на його день народження ІНФОРМАЦІЯ_12 , він запідозрив недобре і разом з дружиною вирішив наступного дня поїхати до брата додому, але 05.01.2022 року він - позивач потрапив до стаціонару, де знаходився до 17.01.2022 року. Виписавшись з лікарні, він разом з дружиною поїхав до будинку брата, але йому ніхто не відкрив двері, ОСОБА_2 йому не відкрила двері, на телефонні дзвінки не відповідала, її син сказав, що йому нічого невідомо про ОСОБА_3 . Через декілька днів він з дружиною знову поїхав до будинку брата, де почав питати сусідів чи давно вони бачили ОСОБА_3 , але йому нічого не могли пояснити. Його дружина, поїхавши знову до будинку брата, все ж таки з`ясувала у сусідів, що його брат помер і квартиру відкривала поліція, яка і забрала труп брата. Звернувшись до поліції, він дізнався про те, що його двоюрідний брат ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після звістки про смерть брата він - ОСОБА_1 зазнав гіпертонічного кризу і з 02.02.2022 року по 07.02.2022 року знаходився на лікуванні. 07.02.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С., де була вже відкрита спадкова справа №32/2021 після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, пропустивши з зазначених вище поважних причин всього три дні. 11.02.2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначалося, що йому - ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. На думку позивача, шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки він не знав про смерть брата та неодноразово проходив лікування у стаціонарі.
02.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права на спадкування. З урахуванням уточненої зустрічної позовної заяви, яка надійшла до суду 13.03.2024, позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були чоловіком та дружиною, у них від шлюбу народилося семеро дітей; син ОСОБА_9 був народжений в період, коли його батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому йому присвоєно прізвище « ОСОБА_19 ». Після досягнення повноліття ОСОБА_9 одружився і від шлюбу у них народились дві доньки ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . ОСОБА_12 вийшла заміж за ОСОБА_14 і від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 . ОСОБА_8 07 серпня 1955 вийшла заміж за ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». ОСОБА_20 (бабуся позивача за зустрічним позовом), наймолодша донька, вже народжена в період офіційно зареєстрованого шлюбу своїх батьків ОСОБА_21 та ОСОБА_18 . Пізніше ОСОБА_20 зареєструвала шлюб з ОСОБА_22 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_13 народилась донька ОСОБА_16 (мати позивача за зустрічним позовом). 06 вересня 1978 року у ОСОБА_16 та ОСОБА_23 , які проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, народилась донька ОСОБА_24 . 22 вересня 1978 року ОСОБА_16 зареєструвала шлюб з ОСОБА_23 , тим самим змінивши прізвище з « ОСОБА_25 » на « ОСОБА_26 ». 15 липня 2006 року ОСОБА_24 (донька останніх) зареєструвала шлюб з ОСОБА_27 , тим самим змінивши прізвище з « ОСОБА_26 » на « ОСОБА_28 ».
Позивач за зустрічним позовом вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_14 у місті Дніпрі помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є її - ОСОБА_2 троюрідним братом, але у неї відсутня можливість самостійно надати суду копії свідоцтв про народження вищевказаних осіб через те, що такі документи перебувають на тимчасово окупованій території України, а саме в Донецькій області. Вона - ОСОБА_2 проживала у м. Комсомольське, Старобешівського району, Донецької області, після вторгнення російської федерації на територію України, що потягло за собою окупацію Донецької та Луганської областей, з 2014 року вона змінила місце проживання на місто Дніпро та проживала за адресою АДРЕСА_1 з дозволу ОСОБА_3 у квартирі його матері. Вона разом із померлим все життя підтримували добрі та родинні відносини, їх матері ОСОБА_29 та ОСОБА_30 завжди підтримували та не припиняли спілкування одна з одною, у зв`язку з чим їх діти так само мали теплі та дружні відносини між собою, тому ОСОБА_3 не міг залишити її у біді та надав можливість їй з сім`єю проживати у вказаній квартирі, власником якої є його мати ОСОБА_15 . Починаючи з 2014 та по день смерті ОСОБА_3 , саме вона здійснювала опіку над останнім, матеріально забезпечувала його та надавала померлому допомогу, яка проявлялася в прибиранні квартири ОСОБА_31 , приготування їжі, покупки продуктів, ліків та речей першої необхідності, здійснювала косметичний ремонт квартири померлого, тощо. Останнє її спілкування з ОСОБА_3 було 03.08.2021, коли вона зі своєю сім`єю приїхала з відпочинку. 09.08.2022 до неї прийшла сусідка, повідомивши про те, що з квартири ОСОБА_3 чутно характерно неприємний запах, тоді вона у присутності працівників поліції та свідків відкрила квартиру, де вони знайшли тіло померлого; в подальшому всіма питаннями поховання (кремації померлого) займалася виключно вона. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно, 16.11.2021 вона з метою спадкування звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та повідомила про те, що у померлого є ще двоюрідний брат ОСОБА_1 , але зв`язок з ним відсутній. В подальшому вона дізналась, що ОСОБА_1 , що приходиться двоюрідним братом ОСОБА_3 та є її троюрідним братом, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та в подальшому до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Посилаючись на зазначене, з урахуванням уточнення, позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є троюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити їй черговість на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у п`ятій черзі спадкоємців нарівні з ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 18.10.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач по первісному позову з представником позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові з урахуванням його уточнення; уточнені зустрічні позовні вимоги визнали. В подальшому у поданій до суду заяві представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Сорока Т.В. зазначила, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_32 ОСОБА_1 визнає і не заперечує проти їх задоволення, свої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просила закінчити розгляд справи у її відсутність.
В судовому засіданні позивач по зустрічному позову з представником первісні позовні вимоги визнали, та підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові з урахуванням його уточнення.
В подальшому, у поданій до суду заяві представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Маркова Ю.В. просила задовольнити у повному обсязі зустрічні позовні вимоги з урахуванням їх уточнень, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ; просила розгляд даної справи провести за відсутності ОСОБА_2 та її представника.
В судове засіданні третя особа не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у наданому суду листі просила розглядати справа у відсутності її представника.
В дане судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні у відсутності учасників справи та їх представників, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вислухавши учасників справи та їх представників, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов до наступного.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).
Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.
Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі N 9-зп).
Судом встановлено, що у ОСОБА_21 та ОСОБА_18 народилося семеро дітей, серед них ОСОБА_9 та ОСОБА_20 .
У ОСОБА_9 від шлюбу з ОСОБА_33 народилися дві доньки: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .
ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , виданого в селищі Бухаріно (Долгінцево) Криворіжського району Дніпропетровської області згідно актового запису від 04.09.1936 року, в якому її батьками зазначені: батько - ОСОБА_9 , мати ОСОБА_34 .
ОСОБА_12 перебувала у шлюбі з ОСОБА_14 , актовий запис про шлюб №2157 від 06.11.1959 року по Центральному відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного МРУМЮ (м.Одеса), в зв`язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_35 ».
ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_3 , батьками якого були: мати ОСОБА_15 , батько - ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим рос. бюро ЗАГС г. Днепропетровска (мовою оригіналу) серії НОМЕР_1 .
02.08.1955 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_7 , зареєстрований в районному бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська згідно до актового запису № 1039 від 02.08.1955 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , який в подальшому було розірвано. Після укладання шлюбу прізвище ОСОБА_8 було змінено на « ОСОБА_6 ».
Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданим 23.01.1973 року Відділом ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, згідно актового запису № 67 від 23.01.1973 року.
Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 01 квітня 1977 року Індустріальним РАГСом м.Дніпропетровська, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 01 квітня 1977 року зроблено запис за № 142; після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 28.08.1990, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_18 .
ОСОБА_20 зареєструвала шлюб з ОСОБА_22 .
ІНФОРМАЦІЯ_13 народилась ОСОБА_16 , батьками якої були ОСОБА_22 та ОСОБА_37 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого 09 січня 1971 року Дзержинським РАГСом м. Кривого Рогу.
ІНФОРМАЦІЯ_19 у ОСОБА_38 та ОСОБА_23 народилась донька ОСОБА_24 , про що відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу видано свідоцтво про народження (повторно) серії НОМЕР_7 від 31.08.1999 року, актовий запис № 1494.
22 вересня 1978 року ОСОБА_16 зареєструвала шлюб з ОСОБА_23 , про що Саксаганським о/з РАГС Дніпропетровська обл. видане свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_8 від 22.09.1978 р., актовий запис №924, тим самим змінивши прізвище з « ОСОБА_25 » на « ОСОБА_26 ».
15 липня 2006 року ОСОБА_24 зареєструвала шлюб з ОСОБА_27 , про що Виконкомом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 54 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_9 , тим самим змінивши прізвище з « ОСОБА_26 » на « ОСОБА_28 ».
ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_15 , що підтверджується копією Актового запису про смерть №6612 від 13 серпня 2005 року, виданого начальником відділу реєстрації смерті в м.Дніпропетровську.
Після смерті ОСОБА_15 відкрилася спадщина, що складалася з квартири за адресою АДРЕСА_1 ; її син ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері, проте свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті не отримав.
Вбачається, що ОСОБА_2 проживала у м. Кальміуське (Комсомольське), Старобешівського району, Донецької області. Після вторгнення російської федерації на територію України, що потягло за собою окупацію Донецької та Луганської областей, з 2014 року ОСОБА_2 з сім`єю змінила місце проживання на місто Дніпро та проживала за адресою АДРЕСА_1 з дозволу ОСОБА_3 , в квартирі, яка належала його матері ОСОБА_15 .
Відповідно до листа Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Встановлено, що ОСОБА_3 проживав за цією адресою, він був неодружений та не мав дітей.
ОСОБА_2 опікувалася над ОСОБА_3 , матеріально забезпечувала його та надавала допомогу, яка проявлялася в прибиранні його квартири, приготуванні їжі, покупки продуктів, ліків та речей першої необхідності, здійснювала косметичний ремонт квартири.
ІНФОРМАЦІЯ_14 у місті Дніпрі помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , про що 11 серпня 2021 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видане Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_10 .
ОСОБА_39 питаннями стосовно поховання (кремації померлого) займалася ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
Судом також встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були двоюрідними братами, ОСОБА_3 не мав рідних братів та сестер, та не мав ні дружини, ні дітей. ОСОБА_1 з ОСОБА_3 спілкувалися до того моменту, як ОСОБА_40 захворів у 2019 році, у нього стався інсульт, після чого у 2020 році він отримав інвалідність, проте вони зустрічалися на свята та дні народження один одного. За твердженням ОСОБА_1 , у ОСОБА_3 день народження був ІНФОРМАЦІЯ_10 і він - ОСОБА_1 кожного року у цей день навідував брата, і в день його народження ІНФОРМАЦІЯ_11 він приїздив до нього та поздоровив. Після 16 липня 2021 року ОСОБА_1 з ОСОБА_3 спілкувалися через кілька днів по телефону, в подальшому ОСОБА_1 знову захворів та не спілкувався з братом, хоча декілька разів телефонував йому, але він не брав слухавку. Коли ОСОБА_3 не взяв слухавку на Новий 2022 рік, а потім не зателефонував йому на його день народження ІНФОРМАЦІЯ_12 , він разом з дружиною вирішив наступного дня поїхати до брата додому, але 05.01.2022 року він потрапив до стаціонару, де знаходився до 17.01.2022 року. Виписавшись з лікарні, він разом з дружиною поїхав до будинку брата та намагався дізнатися про долю брата і лише 02.02.2022 йому від сусідки ОСОБА_3 стало відомо, що він помер в серпні 2021 року. Після звістки про смерть брата ОСОБА_1 зазнав гіпертонічного кризу і з 02.02.2022 року по 07.02.2022 року знаходився на лікуванні у лікарні, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідками про хворобу, Випискою 0012022 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Неврологічного відділення, виданого КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував в стаціонарі вказаної лікарні з 05.01.2022 по 17.01.2022 року з діагнозом: «Наслідки геморагічного інсульту в правому таламусі (01.10.19р) у вигляді легкого лівобічного геміпарезу, помірно вираженої координаторної недостатності, помірно виражених конітивно-мнестичних порушень на тлі ГХ ІІІ ст, атеросклерозу судин головного мозку, остеохондрозу шийного відділу хребта».
Відповідно до Пенсійного посвідчення № НОМЕР_11 серії НОМЕР_12 , виданого 25.02.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом, довічно.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно. З метою спадкування 16.11.2021 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .
07.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С., де була вже відкрита спадкова справа №32/2021 після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, пропустивши строк на три дні.
Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дудіної О.С. від 11 лютого 2022 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 з посиланням на те, що ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини.
З матеріалів спадкової справи №32/2021, що була заведена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. після смерті ОСОБА_3 , копія якої надана на ухвалу суду, вбачається, що 07.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Також матеріали спадкової справи №32/2021 містять заяву ОСОБА_2 від 16.11.2021 року, адресовану приватному нотаріусу, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Вбачається, що інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом або за законом після смерті ОСОБА_3 , окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в спадковій справі немає.
Посилаючись на порушення своїх прав спадкоємця, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якому просив суд встановити факт родинних відносин між ним - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як двоюрідними братами по материнській лінії; та просив визначити додатковий тримісячний строк для подачі ним - ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту вступу рішення у законну силу, який пропущено ним з поважних причин на три дні.
В свою чергу, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення її прав, звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є троюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити їй черговість на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у п`ятій черзі спадкоємців нарівні з ОСОБА_1 .
На підтвердження доводів сторін в судовому засіданні надали пояснення свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 .
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 він познайомився в 2006 році, його цивільна дружина ОСОБА_46 є рідною сестрою його-свідка дружини. Йому відомо, що у ОСОБА_1 був брат ОСОБА_47 , з яким він-свідок познайомився в 2006 році, коли ОСОБА_48 почав проживати з ОСОБА_49 , у них народився син ОСОБА_50 . ОСОБА_31 він-свідок бачив, коли приходив у гості до ОСОБА_1 на свята, дні народження, Новий рік, чув від них, що матері ОСОБА_1 та ОСОБА_31 були сестрами, а вони відповідно були двоюрідними братами, ОСОБА_47 жив сам. ОСОБА_51 з братом ОСОБА_52 часто спілкувалися, зустрічалися на всіх святах. Зі слів ОСОБА_53 йому стало відомо, що його брат ОСОБА_47 помер, він не знає чи приймав участь ОСОБА_51 у похованні ОСОБА_31 .
Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні пояснив, що він є кумом ОСОБА_1 і є його однокласником. Він знав матерів ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_31 , з яким він часто зустрічався на святах, днях народженнях вдома у ОСОБА_1 . Він знав маму ОСОБА_53 ОСОБА_54 , спілкувався з нею; ОСОБА_51 та його брат ОСОБА_47 дружили, вони добре спілкувалися. В останнє він-свідок бачив ОСОБА_31 на хрестинах дитини ОСОБА_55 в 2006 році. Про смерть ОСОБА_31 він дізнався від ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_2 є троюрідною сестрою ОСОБА_3 та племінницею його матері. ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , вони між собою спілкувались. Її-свідка сім`я та сім`я ОСОБА_31 близько спілкувалися, вона його знає з 1986 року, оскільки її чоловік з ним навчався, вона знала його матір ОСОБА_56 та знала мати ОСОБА_57 , які були рідними сестрами. Вона-свідок знає ОСОБА_2 з 2014 року, коли вона приїхала в м.Дніпро в зв`язку з війною. З дозволу ОСОБА_3 . ОСОБА_2 з сім`єю проживали в квартирі, належній його матері. ОСОБА_2 з ОСОБА_58 созвонювались, допомагала йому скуплятися, він був одинаком, вона організовувала його побут, він хворів на діабет, мав високий тиск, вона йому у всьому допомагала, привозила ліки, продукти, коли він був у лікарні, готувала їсти. ОСОБА_59 їй казав, що з ОСОБА_60 вони не спілкувалися з 2018 року. Про смерть ОСОБА_61 їй повідомила по телефону ОСОБА_2 , вона намагалась повідомити про поховання брата ОСОБА_62 , проте його телефон не відповідав, а в соцмережах його не знайшли.
Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні пояснив, що він багато років дружив з ОСОБА_58 , багато разів був у нього вдома, вони дружили. Останні роки ОСОБА_59 хворів, не дуже себе добре почував. У 2014 році після початку війни приїхали родичі ОСОБА_61 сестра ОСОБА_2 з чоловіком з м.Комсомольське Донецької області, він запропонував їм жити в квартирі матері, він жив у сусідньому будинку, вони йому допомагали з прибиранням, купляли продукти. Йому відомо, що мати ОСОБА_62 є рідною сестрою матері ОСОБА_61 , він бував у них на кладовищі, ОСОБА_2 є їх троюрідною сестрою. ОСОБА_51 є двоюрідним братом ОСОБА_61 , на початку 90х років він часто зустрічався з ОСОБА_58 і з ним-свідком, вони часто бачилися. Останні років десять ОСОБА_51 не приходив до свого брата на день народження, зі слів ОСОБА_3 він знає, що приблизно з 2018-2020 р. вони майже не спілкувалися. Взимку ОСОБА_63 перебував на лікуванні в лікарні, його відвідувала ОСОБА_2 , вона допомагала йому з продуктами та готувала їжу, хто йому матеріально допомагав він не знає. Зазвичай він з ОСОБА_58 созвонювались, потім він узнав, що ОСОБА_59 помер, його похованням займалась ОСОБА_2 з чоловіком.
Свідок ОСОБА_64 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 . З 2014 року по його запрошенню в квартиру його матері на ж/м Тополя-1 переїхала жити з Донецької області його троюрідна сестра ОСОБА_65 з чоловіком, вона є донькою двоюрідної сестри матері ОСОБА_66 . ОСОБА_2 з чоловіком виплатили комунальні борги за вказану квартиру. Вона-свідок з ОСОБА_67 часто спілкувались, він жив один, хворів, працював на КБ «Південне», йому у всьому допомагали ОСОБА_68 з чоловіком, вона мала ключі від його квартири, ходила до нього, готувала їсти, приносила, скуплялась, в лікарні доглядала за ним, ОСОБА_47 брав кредити, оскільки мав проблеми з грошима. В серпні 2020 року зателефонували його сусіди, шукали його, сказала, що давно його не бачили, почули з квартири запах. З поліцією відкрили двері і побачили, що він в квартирі померлий. Вона-свідок їм позичала гроші і ОСОБА_2 організувала поховання ОСОБА_61 , потім вони їй гроші віддали. Після смерті ОСОБА_61 прийшла жінка у під`їзд, з`ясовувала де він. Коли вона-свідок питала у ОСОБА_31 про відносини з братом, він їй казав, що не хоче спілкуватися зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_69 і його дружиною та не хотів повідомляти їм, що хворіє.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Статтею 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Обгрунтовуючи свої вимоги про встановленні родинних відносин з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 посилався на те, що актовий запис про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не зберігся. ОСОБА_2 у позові посилалася на те, що у неї відсутня можливість самостійно надати суду копії свідоцтв про народження своїх рідних через те, що такі документи перебувають на тимчасово окупованій території України, а саме в Донецькій області.
Суд, розглянувши подані позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 докази, якими, зокрема, є пояснення свідків, фотокартки, свідоцтва, видані органами РАГС, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як двоюрідних братів, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як троюрідних сестри та брата, підлягають задоволенню з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.
Судом встановлено, що встановлення вищевказаних фактів родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно для реалізації їх права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 . Зважаючи на те, що іншого порядку встановлення такого факту чинним законодавством не передбачено, суд вважає необхідним встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між двоюрідними братами по материнській лінії; встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є троюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Що стосується решти позовних вимог, заявлених позивачами по первісному та зустрічному позовам, слід зазначити наступне.
Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України N 435-IV від 16 січня 2003 року, Книгою шостої Цивільного кодексу України, зокрема главою 86 та главою 87.
Так, положеннями статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
У статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , судом встановлено, що спадкування здійснюється за законом.
Приписами статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. (стаття 1265 Цивільного кодексу України).
Як встановлено під час судового розгляду справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .
Між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 встановлено четвертий ступінь споріднення. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено шостий ступінь споріднення.
Положеннями статті 1270 ЦК України обумовлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Оскільки з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 із померлим (спадкодавцем) ОСОБА_3 були зареєстровані за різними адресами, ОСОБА_1 повинен був подати нотаріусу впродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини за законом, проте вказані дії вчинив з пропущенням шестимісячного строку, що стало підставою для винесення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дудіною О.С. постанови від 11 лютого 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 з посиланням на те, що ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини.
Відповідно до правил, обумовлених частинами 1 та 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як свідчить тлумачення частини 3 статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила наведеної норми права про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Суд також бере до уваги, що Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
З урахуванням наведеного вище, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата мотивовані складним перебігом його хвороби та постійним перебуванням на лікуванні у стаціонарній та амбулаторній формах, що підтверджується доказами, які є у справі. Після одужання, він відразу звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено через пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України.
В даному випадку суд вважає, що вказані позивачем ОСОБА_1 причини пропуску строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини можливо віднести до поважних, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами (тривала хвороба) для вчинення цих дій, що підтверджено наданими доказами. Суд також враховує, що звернення до нотаріуса було здійснено з незначним пропущенням передбаченого законом строку для прийняття спадщини - протягом трьох днів з дня закінчення встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини.
Тому, в даному випадку звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата є єдиним ефективним способом захисту права позивача за первісним позовом на спадщину на національному рівні у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до статті 1 цієї Конвенції та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши в силу положень статей 76, 80 ЦПК України надані докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, й на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, враховуючи, що позивач в інший спосіб, окрім як звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, строк звернення до нотаріальної контори не дотриманий позивачем з поважної причини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення та встановлення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 тривалістю три місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 в частині зміни черговості спадкування суд дійшов таких висновків.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Приписами статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (стаття 1265 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Отже, особа, яка є родичем померлому в шостій ступені рідства, за наявності спадкоємця, який є родичем померлому в четвертій ступені рідства, може отримати спадщину лише за умови, що спадкодавець був у безпорадному стані за станом здоров`я, похилим віком та потребував стороннього догляду і саме ця особа такий догляд надавала.
Підставами для задоволення позовних вимог щодо зміни черговості спадкування та надання позивачці права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за Законом.
З пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 вбачається, що після переїзду в 2014 році ОСОБА_2 з сім`єю за запрошенням ОСОБА_3 для проживання в квартиру за адресою АДРЕСА_1 , власником якої була його мати ОСОБА_15 , ОСОБА_2 до його смерті опікувалася ОСОБА_3 , матеріально його забезпечувала, надавала йому необхідну допомогу - прибирала в його квартирі, готувала та приносила їжу, купувала продукти, ліки та необхідні речі, здійснювала косметичний ремонт в його квартирі, доглядала під час перебування його у лікарні, зважаючи на його незадовільний стан здоров`я та вік.
Вказані обставини не заперечувалися позивачем за первісним позовом у даній справі, були ним визнані, тому відповідно до положень ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню.
Оскільки ОСОБА_2 тривалий час до смерті ОСОБА_3 опікувалася ним, надавала йому матеріальну допомогу, здійснювала догляд, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про зміну черговості спадкування майна після померлого ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_2 права на спадкування такого майна у п`ятій черзі спадкоємців на рівні із ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Таким чином, первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню у повному обсязі.
Зважаючи на вимоги статті 141 ЦПК України, зі ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 1488 грн. 60 копійок; також, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2147 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дудіна Оксана Станіславівна, встановлення факту, зміну черговості на спадкування, визнання права на спадкування спадкового майна у п`ятій черзі, - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між двоюрідними братами по материнській лінії.
Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є троюрідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити додатковий тримісячний строк для подачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту вступу рішення у законну силу.
Змінити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , черговість на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , право на спадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у п`ятій черзі спадкоємців на рівні із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 1488 гривень 60 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 2147 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева