Справа № 287/2184/25
провадження2-о/287/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Нижника Г.П.,

за участю: секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олевська міська рада Коростенського району Житомирської області, про встановлення факту проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа Олевська міська рада Коростенського району Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона народилася та проживала в с. Купель Сарненського району Рівненської області з 09.04.1979 до 14.02.1996. Виконавчим комітетом Боловізької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області 09.11.1995 зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу вона переїхала на постійне проживання до свого чоловіка в с. Рудня Коростенського (Олевського) району Житомирської області, де на даний час і проживає. Проте відомості в Покровського старостинського округу Олевської міської ради Житомирської області про період її проживання в період 15.02.1996 по 29.10.1996 відсутні. Наявні відомості про зареєстроване місце проживання лише з 28.10.1996. Встановлення такого факту їй необхідне для реалізації своїх соціальних прав, в тому числі і права на соціальні виплати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Нижнику Г.П.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 17.10.2025 відкрито провадження у справі.

17.11.2025 у справі оголошувалась перерва до 02.12.2025 для виклику ще одного свідка.

Заявниця у судовому засідання заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Олевської міської ради Житомирської області в судове засідання не з`явилась, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просить прийняти рішення відповідно до вимог законодавства України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

У постанові Великої Палати Верховного Суду №560/17953/21 від 18.01.2024 року зазначено, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання з метою отримання пільг. Таким чином, дане окреме провадження пов`язане із виникненням прав заявника, щодо суті таких прав спору немає, оскільки законодавством визначений перелік гарантованих прав особам потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. У заяві про встановлення проживання відсутні посилання на те, що даний факт встановлюється виключно для призначення пенсії на пільгових умовах. Також, для заінтересованих осіб у справі не виникає обов`язків, які б могли бути предметом спору у позовному провадженні. Крім того, єдиним способом підтвердити факт проживання є звернення до суду з відповідною заявою, оскільки інших способів законодавством не визначено. Тому заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання, у спосіб, передбачений ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказана заява, подана ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, стосується встановлення факту, що має юридичне значення; іншого, тобто позасудового порядку, підтвердження даного факту чинним законодавством України не передбачено; встановлення даного факту є необхідним для реалізації прав заявниці у сфері соціального захисту, відтак вказана справа підлягає розгляду судом по суті, в порядку, визначеному Цивільним процесуальним Кодексом України, а саме в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Купеля Рокитнівського району Рівненської області, що підтверджується записами у ID-картки НОМЕР_1 виданої 16.07.2024 органом 1828 (а.с.5).

Відповідно витягу з реєстру територіальної громади, виданої Олевською міською радою Житомирської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в с. Купель Сарненський район Рівненська область в період з 01.04.1986 по 14.02.1996. З 29.10.1996 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про шлюбу, серія НОМЕР_2 , встановлено, що 09.11.1995 ОСОБА_3 , уклала шлюб з ОСОБА_2 . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_4 (а.с. 8).

З відповіді Покровського старостинського округу Олевської міської ради Житомирської області № 184 від 26.08.2025 вбачається, що відповідно до будинкової книги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвалася по АДРЕСА_1 з 28.10.1996 (а.с. 10), що підтверджується копією будинкової книги Журжевицької сільської ради (а.с. 11-12).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 з 15.02.1996 по 29.10.1996 проживала по АДРЕСА_1 .

Отже з досліджених в судовому засіданні доказів, в їх сукупності та послідовності вбачається, що ОСОБА_1 , хоч не була зареєстрована у с. Рудня Олеського (нині Коростенського) району Житомирської області в спірні періоди, однак фактично проживала в даному населеному пункті.

У статті3Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зазначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявника ОСОБА_1 , в с. Рудня Олевського (нині Коростенського) району Житомирської області в спірні періоди.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,10,12,76,200,263-265,315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олевська міська рада Коростенського району Житомирської області, про встановлення факту проживання - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 15.02.1996 по ІНФОРМАЦІЯ_2 на території АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID-картка НОМЕР_1 видана 16.07.2024 органом 1828, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Олевська міська рада, адреса: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирьська, буд. 2, Коростенського району, Житомирської області, .

Суддя: Г. П. Нижник