Провадження № 2/201/585/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С. розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Позивачці з державного реєстру виконавчих проваджень стало відомо, що 23.07.2021 державним виконавцем Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрите виконавче провадження № 66181941 щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру за адрескою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , на підставі нотаріально посвідченого договору про іпотечний кредит, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 12.03.2018 із ПАТ КБ «ПриватБанк».

Про існування вказаного виконавчого напису позивачка дізналася під час розгляду справи № 201/9711/23, яка перебула на розгляді у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська. Заборгованість за кредитним договором заявлена до стягнення банком у даній справі, тому заборгованість є спірною.

Позивачка вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом з порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за № 296/5 та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999р. № 1172. Тому просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 02.10.2024р. від представника АТ КБ «Приватбанк» Колодочки П.О. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 109-112), у якому відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими. Зазначив, що ОСОБА_1 визнає факти укладення з АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору та договору іпотеки, отримання кредитних коштів та часткове виконання зобов`язань за ним, а також не спростовує наявності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір не спростовано належними та допустимими доказами кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» видача виконавчого напису не входить до видів діяльності банку, а отже банк не може бути відповідачем у позові про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки не має права видавати такий напис. Тому банк є належним відповідачем, а спір стосується оскарження дій органу владних повноважень. Згідно з ст. 19 ЦПК України ця справа не підпадає під перелік справ підвідомчих загальним загальним судам.

Банком надані усі необхідні документи, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, які підтверджують наявність правовідносин між кредитором та боржником, а також документи які підтверджують заборгованість. Позичальник та іпотекодавець ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» не виконала та досі має заборгованість за договором, продовжує користуватись нерухомим майном, яке є предметом іпотеки. Договір іпотеки не визнаний недійсним.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивачка правом на надання відповіді на відзив не скористалася.

Треті особи правом на надання пояснень не скористалися.

Рух справи.

Ухвалою судді від 15.08.2024р. відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін (а.с. 98).

Ухвалою судді від 15.08.2024р. за заявою позивачки забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 06 липня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 850, яким у безспірному порядку звернуто стягнення на належну ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за договором іпотеки № DNGWGK/1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О.О., за реєстровим номером 690, за рахунок коштів від продажу якої запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за договором 951505,59 грн., заборгованість за відсотками- 188064,63 грн., витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі - 3500,00 грн, всього сума в розмірі 1143070,22 грн., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису, у розмірі 3500 грн. - до набрання законної сили рішенням суду по справі (а.с. 99-100).

Ухвалою суду від 31.01.2025 здійснений перехід до розгляду цивільної за правилами загального позовного провадження (а.с. 127).

Ухвалою суду від 20.02.2025 за клопотанням позивачки витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни завірені належним чином матеріали нотаріальної справи щодо вчиненого виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 850 від 06.07.2021 (а.с. 142).

Підготовче засідання у справі закрите 03.06.2025 та справа призначена до судвого розгляду по суті (а.с. 188).

Представник позивача адвокат Яланська Ю.П. у судове засідання надала заяву, якою позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити (а.с. 196-197).

Представник відповідача у судове засідання не звився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 129, 133, 192, 194).

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи буди неодноразово судом повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку із неявкою учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12.03.2018р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № DNGWGK (а.с. 15-22).

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між цими ж сторонами 12.03.2018 укладено договір іпотеки № DNGWGK/1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О.О., за реєстровим номером 690, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

06.07.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №850 про звернення стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №DNGWGK/1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О.О., за реєстровим номером 690, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк». За рахунок отриманих коштів від реалізації майна буде задоволено вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1143070,22 грн: заборгованість за договором - 951505,59 грн, заборгованість за відсотками - 188064,63 грн, витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 3500,00 грн. (а.с. 23).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2024 у справі № 201/9711/23 позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNGWGK від 12.03.2018 року станом на 23.06.2023 у розмірі 1546855,51 грн, яка складається з: 974851,59 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 572003,92 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Поставною Дніпровського апеляційного суду від 15.01.2025 рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2024 залишене без змін.

Судом встановлено у цій справі, що згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №DNGWGK від 12.03.2018 заборгованість ОСОБА_1 станом на 23.06.2023 складає: 974851,59 грн заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 572003,92 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Всього заборгованість відповідачки за тілом кредиту та відсотками станом на 23.06.2023 становить 1546855,51 грн.

Факт видачі кредитних коштів та нарахування заборгованості підтверджено виписками банківського рахунку за період з 12.03.2018 року по 23.06.2023 року.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Відповідно до вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Встановивши, що на момент вчинення спірних виконавчих написів існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, керуючись ЗУ Про нотаріат, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчі написи нотаріуса було вчинено у порушення вимог ЗУ Про нотаріат, оскільки за ним була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка не була безспірною, у зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення спірних виконавчих написів.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02,2012 № 296/5 2.3.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як встановлено із витребуваних у приватного нотаріуса Бондара І.М. доказів - копії документів щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису (а.с. 148 175) банком не були вжиті дії для по повідомлення позивачки про погашення заборгованості. Так, у матеріалах вчинення оспорюваного виконавчого напису відсутня відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наявні лише докази направлення вимоги про усунення порушень (а.с. 155 156).

Щодо безспірності заборгованості, то у постанові від 11 вересня 2024 року в справі № 372/2174/22 Верховний Суд виснував про те, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень, письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Позивачка була позбавлена можливості надати заперечення щодо наявності заборгованості.

Відтак, виконавчий напис вчинено без повідомлення позивачки не менш ніж за 30 днів до його вчинення, про порушення кредитних зобов`язань та з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, та при відсутності обставин, які б свідчили про безспірність заборгованості перед банком, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову із відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1816,80 грн (1211,20 грн за подання позову та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 11, 58).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 850 від 06 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованості у розмірі 1143070,22 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1816,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 03 грудня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова