ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5222/23

Провадження № 22-ц/820/2180/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), П`єнти І. В., Ярмолюка О. І.,

секретар судового засідання Демчук В. М.,

з участю представника відповідача Мєлєкєсцева О. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної Церкви України» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2025 року (суддя Шевцова Л. М., повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної Церкви України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 06 грудня 2024 року, зазначала, що 01 травня 2021 року між нею і Релігійною організацією «Храм Різдва Божої Матері Української Православної Церкви» був укладений договір про внесення інвестицій для будівництва храму по АДРЕСА_1 . Згідно з умовами договору вона зобов`язалась надавати грошові кошти шляхом придбання (оплати) будівельних та оздоблювальних матеріалів, оплати будівельних та монтажних робіт періодичними траншами. Строк повернення коштів до 01 травня 2024 року. Умовами договору визначено обов`язок релігійної організації рівними частинами після 31 грудня 2022 року повертати кошти у вигляді готівкових передач чи безготівкових переказів на її банківський рахунок. Взяті на себе зобов`язання за вказаним договором вона виконала шляхом придбання значної частини будівельних матеріалів як особисто так і через довірених осіб, розрахунків за роботи. Сума інвестованих коштів складає 1002778,70 грн. На теперішній час будівництво храму завершено. У травні 2023 року відбулася зміна підлеглості релігійної організації у канонічних та організаційних питаннях, змінено назву та зареєстровано новий Статут Релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної церкви України» з розташуванням по місцю новозбудованого храму. При цьому настоятель храму релігійної громади УПЦ, який є третьою особою у справі, під час проведення зборів щодо зміни підлеглості, довів до відому присутніх про наявність невиконаних зобов`язань з повернення коштів, які були інвестовані в будівництво. Перереєстрована релігійна громада використовує будівлю збудованого храму для богослужінь. Проте повернути кошти, внесені нею як інвестиції на будівництво храму, не бажає.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором у сумі 1002778,70 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної церкви України» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 01 травня 2021 року в сумі 1002778,70 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Релігійна організація «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної церкви України», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Суд дійшов помилкового висновку про укладення між сторонами інвестиційного договору, який позивачка виконала повністю, а відповідач не повертає вкладені інвестиції. ОСОБА_1 сама зазначала, що укладений договір є договором позики. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження передачі позивачкою готівкових коштів відповідачу та докази оплати ОСОБА_1 будь-яких рахунків за матеріали чи роботи. Фактично передачі коштів не було, а позов ініційовано виключно з підстав переходу релігійної організації з підпорядкування УПЦ в ПЦУ. Суд не врахував, що кожна релігійна організація є неприбутковою. Фінансовими звітами підтверджено надходження в 2021 та 2022 роках лише 12000 грн, що свідчить про факт неотримання відповідачем коштів за договором. Частина доданих до позову видаткових накладних, фіскальних чеків не містять інформації про покупця, а ті, в яких вказано покупця, не мають жодного відношення до договору. Суд не взяв до уваги показання свідків, які підтвердили, що храм будувався за рахунок пожертв парафіян. Матеріали справи не дають змоги встановити джерело походження коштів на придбання матеріалів, оплату робіт (пожертви чи інші джерела). Крім того, позивачка не надала суду доказів того, що мала фінансову спроможність надавати позику в розмірі 1000000 грн.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Посилається на обов`язковість виконання сторонами умов договору та презумпцію правомірності правочину.

У відзиві третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Він підтверджує факт укладення договору та закупівлю позивачкою будівельних матеріалів на виконання умов договору. До закінчення опоряджувальних робіт храм вибув в розпорядження відповідача, який не відобразив у своїх документах суму інвестованих ОСОБА_1 коштів.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Представник позивачки ОСОБА_3 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Причина неявки представника ОСОБА_1 не підтверджена доказами, а тому не може бути визнана поважною.

Строк розгляду апеляційної скарги, передбачений статтею 371 ЦПК України, закінчився.

Колегія суддів вважає за можливе слухати справу за відсутності представника позивачки і виходить з того, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Свої аргументи позивачка навела у відзиві на апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з факту невиконання відповідачем зобов`язань за договором від 01 травня 2021 року по виплаті коштів за внесені інвестиції на будівництво храму.

Апеляційний суд з таким висновком суду не погоджується.

Установлено, що на підтвердження позовних вимог позивачка надала договір, укладений 01 травня 2021 року між нею та Релігійною організацією «Храм Різдва Божої Матері Української Православної Церкви», згідно з умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти у вигляді безпроцентної поворотної фінансової допомоги на строк та в розмірі, установленому договором, за заявками останнього, а позичальник повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Загальна орієнтована сума договору складає 1000000 грн. Сума договору складається з сум всіх наданих позичальнику траншів, спрямованих на будівництво храму по АДРЕСА_1 (пункт 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що позикодавець зобов`язаний впродовж трьох календарних днів з моменту отримання усього замовлення від позичальника надати грошові кошти шляхом придбання (оплати) будівельних матеріалів, оплати будівельних та оздоблювальних матеріалів, оплати будівельних та монтажних робіт на об`єкті позичальника. Позика надається періодичними траншами у сумах згідно з усними заявками позичальника.

Кошти вважаються переданими позичальникові в момент оплати за матеріали або роботи чи фактичній передачі готівкових коштів позичальнику для оплати за такі матеріали чи роботи на підставі відповідних рахунків третіх осіб (пункт 3.2. договору).

Строк надання грошових коштів до 31 грудня 2022 року (пункт 3.3. договору).

За умовами договору строк повернення грошових коштів до 01 травня 2024 року. Строк повернення коштів, установлений у п. 4.1. може бути продовжено за погодженням сторін, що оформляється додатковою угодою до договору. Позичальник зобов`язаний достроково повернути всю фактично отриману суму коштів або їх частину протягом трьох днів з дня отримання вимоги від позикодавця (пункти 4.1., 4.2., 4.3. договору).

Сума коштів підлягає поверненню шляхом її передачі готівковими коштами або зарахуванням на банківський рахунок позикодавця рівними частинами щоквартально, починаючи з першого кварталу, що настає після строку передбаченого п. 3.3. договору (пункт 5.1. договору).

У пункті 7.1. договору сторони визначили строк дії договору три роки, тобто до 01 травня 2024 року і що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

На підтвердження обставин надання коштів на будівництво храму ОСОБА_1 надала товарні та фіскальні чеки, видаткові накладні торгових організацій на загальну суму 1002778,70 грн.

14 травня 2023 року відбулися збори членів релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері Української православної церкви», на яких було прийнято рішення щодо зміни підлеглості релігійної організації у канонічних та організаційних питаннях та перехід в канонічне підпорядкування релігійної організації «Управління Хмельницької єпархії Православної церкви України» та змінено назву релігійної організації, зареєстровано новий статут релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної церкви України» з розташуванням по місцю АДРЕСА_1 .

Позивачка посилалась на те, що відповідач використовує храм для богослужінь, проте не бажає повернути кошти, які вона інвестувала в будівництво храму.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України «Про інвестиційну діяльність» (далі - Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та економічний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, кошти, рухоме майно, інші матеріальні цінності.

Згідно зі статтею 2 Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність провадиться на основі, серед іншого, інвестування, що здійснюється громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності.

Відповідно до статті 9 Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) або проспект цінних паперів (рішення про емісію цінних паперів).

Об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права (стаття9 Закону).

Помилковим є висновок суду про укладення між сторонами договору про внесення інвестицій для будівництва храму та невиконання відповідачем умов цього договору, а відповідно наявність правових підстав для задоволення позову.

Суд повинен встановити справжню правову природу правовідносин сторін та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Колегія судів погоджується з доводами апеляційної скарги, що наданий до матеріалів справи договір від 01 травня 2021 року є договором поворотної фінансової допомоги (позики).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (частина 1 статті 1046 ЦК України).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана письмова форма договору позики.

Проте ОСОБА_1 не просила суд стягнути кошти за договором позики.

Апеляційний суд не вважає за можливе самостійно змінити правову кваліфікацію позову, оскільки це може позбавити можливості позивачки подати відповідні докази та аргументи у зв`язку зі зміною правової кваліфікації та відповідача захищатися від пред`явлених вимог.

При цьому суд відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гусєв проти України» (Заява № 25531/12) від 14 січня 2021 року, відповідно до якого Суд вважав, що відсутність чітких підстав для зміни правової кваліфікації позову заявника апеляційним судом, який спочатку двічі задовольнив цей позов, а також висновок, зроблений внаслідок цього не на користь заявника, і відсутність у нього можливості подати відповідні докази та аргументи у зв`язку зі зміною правової кваліфікації, мають розглядатися як повністю невиправдані та такі, що суперечать вимогам статті 6 Конвенції стосовно справедливості цивільного провадження і принципу змагальності судового процесу (пункт 33.).

Отже, в позові про стягнення інвестованих у будівництво храму коштів необхідно відмовити за безпідставністю вимог.

З огляду на викладене заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові.

Рішення суду першої інстанції потрібно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 12033,34 грн необхідно компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної Церкви України» задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Релігійної організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної Церкви України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором від 01 травня 2021 року відмовити.

Компенсувати Релігійній організації «Храм Різдва Божої Матері села Баговиця Кам`янець-Подільського району Православної Церкви України» (місцезнаходження вулиця Вишнева, 25А, с. Баговиця, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, ІК ) витрати по оплаті судового збору в сумі 12033,34 грн (дванадцять тисяч тридцять три грн 34 коп.) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді І. В. П`єнта

О. І. Ярмолюк