Справа № 130/1430/25
Провадження № 22-ц/801/2552/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Марусича Максима Сергійовича

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Заярного А.М.,

у справі №130/1430/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04.02.2024 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір кредитної лінії №00-9627521 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора - https://treba.credit/ та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику (надалі - Правила) (Додаток № 4 ). Після цього добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на Сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту Кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

Одразу після вчинення дій відповідача, 14.02.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-9627521 від 14.02.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 прийняла пропозицію кредитодавця. Враховуючи вищевикладене первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі в свою чергу відповідач всупереч умов Договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість в розмірі 46775,40 грн, яка складається з: 7700,00 грн заборгованість по кредиту; 39075 грн заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом.

21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 21102024МК/ЕЙС, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшли права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед первісним кредитором та позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, комісії не виконала.

За вказаних підстав позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2025 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9627521 від 14.02.2024 у розмірі 46775,4 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Марусича М.С., подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, а матеріали цивільної справи направити до Господарського суду Вінницької області для подальшого розгляду в межах справи про неплатоспроможність боржника.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтовування доводів апеляційної скарги, зазначає, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.09.2024 року відкрито провадження у справі №902/642/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 та введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Отже порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає у тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті в межах справи про банкрутство.

Також зазначає, що не погоджується із розміром нарахованих відсотків, оскільки за договором кредитної лінії процентна ставка становить 2,5% в день, тоді як позивачем застосовано більшу процентну ставку, що суперечить нормам Закону України «Про споживче кредитування».

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача суду не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 20 листопада 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (46775,40грн), колегією суддів вирішено призначити її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 14.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії №00-9627521, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах.

Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 7000 гривень. Тип Кредиту кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) «08» лютого 2025р. За надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 700,00 грн. Денна процентна ставка Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та Комісії (у разі її наявності) дорівнює 2.5% та розраховується в процентах. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 931,66%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення Договору становить 892.68%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 69944,00 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання Договору становить 67336,50 грн.

Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту, відповідачка ознайомлена з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту 14.02.2024.

Під час укладення кредитного договору № 00-9627521 від 14.02.2024 ОСОБА_1 пройдено ідентифікацію, одноразовий ідентифікатор 25868, під час проходження ідентифікації нею вказано контактний номер телефону .

До матеріалів позовної заяви позивачем було долучено Правила коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», які діють з 09.01.2024 .

14.02.2024 на картковий рахунок ОСОБА_1 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» були перераховані кредитні кошти в розмірі 7000 грн, що стверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» та інформацією ТОВ «МАКС КРЕДИТ» .

Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 00-9627521 від 14.02.2024 заборгованість за кредитним договором станом на 04.05.2025 складає 46775,40 грн (а.с.45), що також стверджується детальним розрахунком заборгованості.

Згідно з копією договору факторингу №21102024 МК/Ейс від 21.10.2024, між ТОВ«ФК«ЕЙС» (Фактор) та ТОВ«МАКС КРЕДИТ» (Клієнт), укладено договір про те, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.48-53). Відповідно до платіжних інструкцій, фактор виконав своє зобов`язання перед клієнтом за договором факторингу №21102024 МК/Ейс від 21.10.2024.

Згідно з копією акту прийому-передачі до Договору Факторингу №21102024 МК/Ейс від 21.10.2024, ТОВ«ФК «ЕЙС» (Фактор) прийняло від ТОВ«МАКС КРЕДИТ» (Клієнт) реєстр боржників в кількості 6188 .

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу під номером 4312 зазначена ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 46775,4 грн .

Відповідно до витребуваної судом інформації у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 14.02.2024 були зараховані кошти в сумі 7000 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку .

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вони є повністю доведеними позивачем.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Справи, що відносяться до господарської юрисдикції, наведені в статті 20 ГПК України, серед яких, зокрема, є справи про банкрутство як одна з категорії спорів, що підсудні господарським судам.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі КзПБ України), який установлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Положеннями статті 1 КзПБ України надано визначення поняття боржника - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; та поняття грошового зобов`язання (борг) як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Частиною 2 статті 6 КзПБ України визначено, що відповідно цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Відповідно до частин першої та другої статті 7 КзПБ України спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 7 КзПБ України матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі №918/335/17, у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі №910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі №334/5073/19.

У постановах від 15 травня 2019 у справі №289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі №289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах №289/718/18 та №289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог. Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію КзПБ України має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає. До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №905/2030/19 (905/1159/20) зазначено, що, визначаючи юрисдикційність спорів з майновими вимогами боржника та до боржника, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, Велика Палата Верховного Суду уже неодноразово зазначала про необхідність розгляду спорів між боржником та іншими суб`єктами (як органами, наділеними владними повноваженнями, так і суб`єктами приватно-правових відносин) щодо майна боржника в межах процедури банкрутства.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми КзПБ України мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми КзПБ України передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Вказана правова позиція передбачена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №201/15806/15.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за договором кредитної лінії.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.09.2024 року відкрито провадження у справі №902/642/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ««Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9627521 від 14.02.2024 у розмірі 46775,40 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Отже, на момент винесення оскаржуваного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, Господарським судом вже було відкрито провадження у справі №902/642/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи зі змісту та підстав позову, характеру спірних правовідносин, враховуючи наведені положення чинного законодавства, спір між сторонами у цій справі виник з приводу стягнення коштів з відповідача (боржника), відносно якого відкрита справа про неплатоспроможність, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Захист прав таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство позивача або відповідача.

Урегулювання процедури розгляду спорів до позивача або відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції та підсудності справ одному господарському суду, який акумулює усі майнові спори, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство.

Отже спір, який виник між сторонами у цій справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

01 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Марусич М.С. подав клопотання про передачу цієї справи до Господарського суду Вінницької області, до якого додав копію ухвали від 03 вересня 2024 року про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Проте ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначене не врахував та вирішив в порядку цивільного судочинства спір, що підлягає розглядові за правилами господарського судочинства.

Та обставина, що відповідне клопотання було зареєстроване судом в день розгляду справи 02 жовтня 2025 року, а фактично передане судді-доповідачу лише 03 жовтня 2025 року, є свідченням недоліків у внутрішній організації роботи суду, проте не може бути підставою для відхилення цих доказів судом апеляційної інстанції в зв`язку з тим, що вони не були предметом розгляду й дослідження судом першої інстанції.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (частина перша статті 377 ЦПК України).

Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Марусича Максима Сергійовича слід задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасувати, а матеріали справи №130/1430/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати до Господарського суду Вінницької області, на розгляді якого перебуває №902/642/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду підлягає скасуванню, а матеріали справи передачі до Господарського суду Вінницької області, відтак апеляційний суд не дає оцінки іншим доводам апеляційної скарги, які стосуються вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марусича Максима Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2025 року скасувати.

Цивільну справу №130/1430/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати до Господарського суду Вінницької області, на розгляді якого перебуває справа №902/642/24 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б.Войтко

І.В. Міхасішин