БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2008/25
Провадження № 2/497/1259/25
УХВАЛА

про розгляд клопотання щодо забезпечення позову

08.12.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Георгієва А.В.,

розглядаючи у приміщенні суду в м.Болград цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя у порядку письмового провадження,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2025 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою суду від 03.09.2025 року було відкрите провадження у справі, судове засідання було призначене на 08.12.2025р. матеріали справи містять заяву про забезпечення позову, яка надійшла 27.10.2025р. і якою позивач просить вжити заходи щодо забезпечення майна (заборона подальшої реалізації, вилученення, тощо) до вирішення питання про розподіл майна.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України. Так, відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору Закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, якщо відповідач буде діяти недобросовісно, або якщо невжиття таких заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, згідно з п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. За даною нормою закону однією з підстав забезпечення позову, - може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання остаточного судового рішення у справі.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові №752/6255/18 від 21 листопада 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову мають бути надані докази необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме, - лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, і не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи з засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, - є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, - заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення в разі, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, у тому числі, - задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення; тобто, з точки зору закону ухвала суду щодо накладення арешту на майно за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідачів, вільно розпоряджатися нерухомим майном.

У зв`язку з наведеним та враховуючи викладене вище, а також предмет спору, співмірність вимог заявника з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заяви, яка підлягає задоволенню, оскільки заявник вимагає тимчасово заборонити вчиняти зі спірним нерухомим майном дії, направлені на перехід права власності до третіх осіб, і лише до ухвалення судом остаточного рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 175-177,260, 261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

1. Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

2. Вжити заходи забезпечення позову щодо збереження предмету позову - майна (заборона подальшої реалізації вилученення тощо) до вирішення судом позову стосовно розподілу майна подружжя.

3. Накласти арешт на майно сторін, а саме, - на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - що є предметом позову - та заборонити його відчуження до ухвалення судом остатончого рішення за вимогами позову, а також - на усе інше майно, що є правом спільної сумісної власності подружжя - позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 .

3. Копію ухвали надіслати сторонам до відома.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню на підставі вимог ч.9ст.153 ЦПК України, до виконання звертається позивачем (чи його представником).

5. На виконання ухвали, її копію, завірену належним чином, надіслати до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - на адресу: 68702, Одеська область, м. Болград, вул. Поштова,28 (04846) 4-32-60, ел.пошта: (тимчасово не працює), резервна пошта: ).

6. Роз`яснити сторонам наслідки задоволення судом заяви про забезпечення позову:

Стаття 157. п.4 ЦПК України: Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ст.ст.158,159 ЦПК України регламентовано питання щодо скасування заходів забезпечення позову та відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову: Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. В разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. У випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ч.1ст.155 цього Кодексу підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею і підлягає негайному виконанню в частині заборони подальшой реалізації майна. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Кравцова