Справа № 517/1230/25
Провадження № 2/517/491/2025
УХВАЛА

(про залишення позовної заяви без руху)

09 грудня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Тростенюк В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Опікунська рада при Перехрестівській сільській раді Одеської області про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Хрустовська О.П. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Опікунська рада при Перехрестівській сільській раді Одеської області про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

Ознайомившись з позовною заявою суддею встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, позовна заява, яка є заявою по суті справи та з якою позивачка звертається до суду, і в якій викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення зазначеної статті в позовній заяві не зазначені обставини наявності спору між сторонами щодо місця проживання дітей та докази, що їх підтверджують.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з ч.1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У прохальній частині позовної заяви позивач просить припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1626 гривень щомісячно, починаючи з 17 грудня 2018 року до досягнення нею повноліття;

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2027 гривень щомісячно, починаючи з 17 грудня 2018 року до досягнення нею повноліття;

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 від сплати заборгованості аліментів на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07.06.2024 року до моменту подання позовної заяви до суду та аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.06.2025 до моменту подання позовної заяви до суду, які стягуються на підставі судового рішення;

Визнати виконавчий лист №517/707/18 виданий від 20.03.2019 року про стягнення аліментів, на підставі якого вони стягувались, таким, що не підлягає виконанню.

Визнати місце проживання спільної дитини з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Визнати місце проживання дитини позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

В порушення ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підстави виникнення або подані докази основної та похідної позовної вимоги, оскільки вимоги про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про припинення стягнення аліментів не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей відповідно до вимог ст.161 СК України.

Крім того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення Органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, однак висновок органу опіки та піклування в матеріалах справи відсутній. Спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи. При цьому, розгляд декількох позовних вимог може призвести до безпідставного затягування розгляду даної справи, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дітей.

Крім того, з позовної заяви взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дітей, позивач не вказує, чи зверталась вона до Органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дітей, які заходи Органом опіки та піклування вживались.

Також, матеріали справи не містять доказів щодо проживання дітей саме з матір`ю.

Зазначаючи у позові шість позовних вимог, позивач сплачує судовий збір лише за одну позовну вимогу. Поза увагою залишає інші позовні вимоги, що потребують додаткової сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Згідно вступної частини позовної заяви, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Харків, в той час описова частина позовної заяви містить інформацію щодо проживання позивача в місті Париж, що є для суду не зрозумілим та підлягає уточненню.

У відповідності з частиною п`ятою статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Частиною першою статті 9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Водночас частина долучених позивачем до позовної заяви довідок, викладена на іноземній мові, а належно оформленого перекладу на державну мову до матеріалів заяви не долучено.

Статтею 79 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Із роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені у листі № 24-754/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою.

Отже, позивачу слід долучити до матеріалів заяви копії довідок, належним чином оформленим перекладом на українську мову.

Зазначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі. Обов`язок щодо належного оформлення позову та подачі необхідних документів покладено на позивача.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

За змістом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і за ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Положенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються. Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає позивачу усунути недоліки, які стали підставою залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Опікунська рада при Перехрестівській сільській раді Одеської області про припинення стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей - залишити без руху.

Позивач може усунути недоліки заяви, які викладені в ухвалі на протязі п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

В разі, якщо у вказаний строк недоліки, вказані в ухвалі, не буде усунуто, позовна заява буде вважатися неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: