Справа № 317/4856/25
Провадження № 2/317/1906/2025
12 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ТОВ «Діджи Фінанс» (далі «Позивач») до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про стягнення боргу за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
29 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4832613. Цим договором ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит на суму 6 400 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку за кредитом. В цей же день відповідачці були надані кошти.
10 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги № 06Т, яким право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4832613 від 29.04.2021 передане позивачу.
Станом на момент відступлення права вимоги відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором виконала не у повному обсязі, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 25 619,20 гривень, з яких:
6 400,00 гривень заборгованість за кредитом;
19 219,20 гривень заборгованість з процентів за користування кредитом;
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Ухвалою від 25.11.2025 суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 4832613 від 29 квітня 2021 року ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 6 400 гривень строком на 30 днів. Узгоджено процентну ставку. Вказаний договір підписано в електронній формі.
В матеріалах справи також міститься копія договору про відступлення права вимоги № 16Т від 10.08.2021, яким право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором передане позивачу.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 6 400 гривень за цим кредитним договором.
Окрім суми основного боргу позивачем за договором від 06.08.2021 заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 19 219 гривень 20 копійок.
Згідно до п. 1.5.2 Договору від 29.04.2021 сторони погодились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься за визначеною процентною ставкою у 0,01 % від суми кредиту на день. Загальна сума процентів 19 гривень 20 копійок. Строк кредитування встановлений пунктами 1.3 і 1.4 та складає 30 днів (до 29.05.21). Орієнтовна загальна вартість кредиту, відповідно до «Графіку платежів за договором про споживчий кредит 4832613 від 29.04.2021» (Додаток № 1 до Договору) та п. 1.5 Договору становить 6 419 гривень 20 копійок, з яких проценти 19 гривень 20 копійок.
Ця сума процентів обґрунтована умовами договору № 4832613 від 29 квітня 2021 року та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим договором.
Стосовно стягнення процентів в зазначеному розмірі за період після 29 травня 2021 року, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору строк кредитування встановлений до 29 травня 2021 року включно. Зі спливом цього строку, тобто з 30 травня 2021 року, відповідач була зобов`язана повернути позивачу всю його заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі.
Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку надання цієї позики.
В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі.
Таким чином, нарахування процентів за договором № 4832613 від 29 квітня 2021 року за період після 30 травня 2021 року є необґрунтованим, оскільки здійснене поза межами строку кредитування.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню в межах строку кредитування, що становить 19,20 гривень.
Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором: № 4832613 від 29.04.2021 в розмірі 6 419 (шість тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 20 копійок, з яких: 6 400 (шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок основного боргу та 19 (дев`ятнадцять) гривень 20 копійок відсотків.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 606 (шістсот шість) гривень 96 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 1 252 (одну тисячу двісті п`ятдесят дві) гривні 81 копійку витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін