Справа № 570/4129/25
Номер провадження 2/570/1995/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представника позивачки - адвоката Пилипчук Л.М.

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що в 1983 році вона вселилася в квартиру АДРЕСА_1 разом з чоловіком, якому ця квартира була виділена як члену колгоспу. Зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на квартиру вона не може через ліквідацію юридичної особи - власника вищезазначеного будинку. Вона відкрито і безперервно користується цим майном і по даний час. Її діти не претендують на це майно, а чоловік помер. За наведеного просить суд визнати за нею право власності на зазначену квартиру за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що викладені вище. Просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати.

Представник відповідачки позов підтримала.

Представник відповідача на розгляд справи не з`явився. Відзив не подав. Подали заяву, згідно якої підтвердили обставини, що викладені позивачкою. Просять справу розглядати без їх участі.

Від ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) надійшло дві заяви про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо задоволення позову.

ОСОБА_1 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) не заперечує щодо задоволення позову. Пояснила суду, що не претендує на квартиру. На даний час вона в квартирі не проживає, оскільки має інше житло.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи, позиція сторін.

Позивачка ОСОБА_2 разом з її чоловіком ОСОБА_4 в 1983 році вселилися в квартиру АДРЕСА_1 .

Цю квартиру було виділено чоловіку позивачки як члену колгоспу. З того часу вона з чоловіком безперервно проживали, а на даний час позивачка продовжує проживати в цій квартирі.

Право власності на квартиру зареєстровано за КСП «Колос» на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Дядьковицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 29.01.1999 року, що підтверджую відповіддю КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» за № 2153 від 19.05.2025 року.

У справі наявний акт від 01.02.1999 року, згідно якого КСП «Колос» є власником 12 квартир в 24-х квартирному будинку, серед цих квартир зазначена квартира АДРЕСА_2 .

Згідно рішення виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 11 від 23.01.2012 року, була присвоєна адреса 24-х квартирному житловому будинку в АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу Приватне сільськогосподарське підприємство «Колос» було припинено 12.12.12.2006, № запису: 01000789, про що міститься відповідна інформація.

У 2012 році Дядьковицька сільська рада Рівненського району Рівненської області зверталася до Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» з питань виготовлення технічної документації та оформлення права власності на зазначений будинок. Проте, Рішенням від 10.07.2021 року № 639 було відмовлено в реєстрації права власності за Дядьковицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Листом від 09.05.2025 року за № 330/01-10/25 Дядьковицька сільська рада Рівненського району Рівненської області повідомила, що багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 з балансу колгоспу «Комуніст» та його правонаступника КПСП «Колос» на баланс Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області не передавався.

Згідно виписки з погосподарської книги від 08.04.2025 року № 93/02-22, особовий рахунок № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_4 рахується за ОСОБА_2 .

Реєстрація позивачки у вищезазначені квартирі підтверджується копією паспорта громадянина України, де стоїть відповідна відмітка про реєстрацію за місце проживання (прописана) з 22 травня 1984 року.

Чоловік позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В липні 2025 року позивачкою було виготовлено технічний паспорт на вищезазначену квартиру, проведені всі заміри, та загальна площа квартири становить 63,2 кв.м., житлова 39,9 кв.м., допоміжна 23,3 кв.м.

Зважаючи, що КПСП «Колос» ліквідований, на баланс органу місцевого самоврядування житловий будинок не передавався, будь-яким іншим чином, окрім звернення до суду, захистити свої права позивачка позбавлена можливості.

Норми права.

Згідно з положеннями ч.1,4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Відповідно до статей 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Визначаючи умови набуття права власності за набувальною давністю, Верховний Суд у постанові від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц вказав, що «лише за наявності таких умов можливе набуття права власності на чужі речі: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Для набуття права власності за набувальною давністю всі вказані умови повинні бути наявними у сукупності».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом ч.1 ст. 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 (провадження № 61-4347св22) та від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20 (провадження № 61-5539св23).

Строк, після спливу якого особа можу набути нерухоме майно у власність за набувальною давністю становить 10 років. Безперервність володіння означає, що особа володіє об`єктом нерухомості протягом визначеного строку.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.02.2020 у справі № 923/82/19, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних вище умов у сукупності.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Отже, умовами для визнання за особою права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є:

- добросовісність заволодіння чужим майном;

- відкритість володіння;

- безперервність володіння;

- сплив установлених строків володіння.

За ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішеннями Рівненського районного суду Рівненської області від 01.04.2014 року у справі № 570/1002/14-ц, від 20.05.2014 року у справі № 570/1734/14-ц, де відповідачем є Дядьковицька сільська рада Рівненського району, були встановлені обставини щодо набувальної давності на квартири в будинку по АДРЕСА_3 , на які покликалася позивачка у даній справі.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відтак, відповідачем є Дядьковицька сільська рада Рівненського району Рівненської області.

Висновки суду.

Позивачка з 1983 року добросовісно заволоділа і користується квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , не приховувала факт перебування майна у її фактичному володінні, таке володіння не переривалось протягом всього строку з моменту вселення у квартиру і до даного часу.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачка не має можливості захистити свої права інакше, окрім як шляхом звернення до суду.

За наведеного заявлений позов підлягає до задоволення.

Судові витрати.

За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивачки. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , за набувальною давністю, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 63,2 м.кв, житловою площею 39,9 м.кв., допоміжною площею 23,3 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Дядьковицька сільська рада Рівненського району Рівненської області (вул.Млинівська,33а, с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області).

Третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_4 ).

Третя особа: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ).

Суддя Красовський О.О.