ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Суми

Справа №585/4908/24

Номер провадження 22-ц/816/1261/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - адвоката Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року в складі судді Євлах О.О., ухвалене в м. Ромни,

В С Т А Н О В И В:

У листопада 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 вересня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 375057-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 08 вересня 2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 375057-КС-003 про надання кредиту. 08 вересня 2023 року ОСОБА_1 прийняв пропозицію щодо укладення Договору № 375057-КС-003 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 . Таким чином, 08 вересня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 375057-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 27000,00 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 375057-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти в сумі 23419,25 грн, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Заборгованість за договором становить 77539 грн 35 коп., що складається з: 25327 грн 12 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 52212 грн 23 коп. суми прострочених платежів по процентах.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 375057-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2023 року, що становить 77539 грн 35 коп. та понесені судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп.

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 375057-КС-003 про наданння кредиту від 08 вересня 2023 року в розмірі 64477 грн 12 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 2014 грн 23 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - адвокат Клименко Т.В., не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 13062 грн 23 коп. та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В решті рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсотки по кредитному договору № 375057-КС-003, нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам Цивільного кодексу України, умовам Договору про надання кредиту та Правилам.

Штрафні санкції не нараховувались та не включені до позовних вимог.

Вказує, що судом не було належним чином досліджено усі необхідні докази, не з`ясовано усіх обставин справи та при ухваленні рішення не було враховано, що загальна сума до сплати дійсно мала становити 70200,00 грн, з яких по процентам 39 150,00 грн - лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.

Однак, боржником було сплачено лише чотири платежі на погашення кредиту в загальній сумі 23419 грн 25 коп. за Договором № 375057-КС-003 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки - що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору в пункті 3.2.2. Договору.

Зазначає, що згідно графіку платежів відповідач мав зробити п`ятий плановий платіж 17 листопада 2023 року в розмірі 5850,00 грн, однак платіж не був зроблений вчасно (як і всі наступні), тому з 18 листопада 2023 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого 25 листопада 2023 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (стандартній) процентній ставці - у відповідності до пункту 3.2.2. Договору.

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять до складу позовних вимог, а проценти за користування кредитом після 23 лютого 2024 року не нараховувались та вже з 24 лютого 2024 року їх розмір залишився незмінним 52212 грн 23 коп.

Підсумовуючи вищевикладене приходить до висновку, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем по кредитному договору № 375057-КС-003 повністю відповідає умовам Договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

Від відповідача в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2025 року: 3028 * 30 = 90840 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 вересня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 375057-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Кириченком Ю.В. Згідно п. 2 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 27000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк на який надається кредит 24 тижнів. Стандартна процентна ставка в день 2,00000000 фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15012963 фіксована. Комісія 4050,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту 27000,00 грн. Термін дії Договору до 23 лютого 2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 70200,00 грн. Дата видачі кредиту 08 вересня 2023 року (а.с. 16-20).

До матеріалів справи доданий паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 (а.с.14-15, 42-43).

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем до матеріалів справи додана пропозиція укласти Договір (оферта) № 375057-КС-003 від 08 вересня 2023 року, прийняття ( акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 375057-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2023 року, візуальні форми послідовності дій Клієнта (а.с. 21-31).

До матеріалів справи також додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», які не підписані відповідачем (а.с. 33-42).

Відповідно до інформаційної довідки від 17 листопада 2024 року № 745/11, ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, а саме перерахування коштів ОСОБА_1 до кредитного договору № 375057-КС-003 від 08 вересня 2023 року (а.с. 32 на звороті).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 375057-КС-003 станом на 14 листопада 2024 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 77539 грн 35 коп., що складається із: заборгованості за кредитом 25327 грн 12 коп; заборгованості по відсоткам 52212 грн 23 коп. Вказане також підтверджується довідкою ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стан заборгованості (а.с. 10 на звороті а.с. 13).

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» код 41084239, види економічної діяльності 64.92 Інші види кредитування (основний), 64.19 Інші види грошового посередництва (а.с. 43).

Згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», , є юридичною особою, зареєстрованою як фінансова установа відповідно до Розпорядження Комісії від 06 квітня 2017 року № 961,реєстраційний номер 13103600, серія та номер свідоцтва ФК № 880 дата видачі свідоцтва 06 квітня 2017 року, код фінансової установи 13 (а.с. 45).

Згідно Розпорядження № 1593 від 11 травня 2017 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про видання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику , в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 44).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції вважав обґрунтованою та доведеною заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем у вигляді несплаченої суми тіла кредиту у розмірі 25327 грн 12 коп. Також, виходячи з умов Договору № 375057-КС-003 від 08 вересня 2023 року, укладеного між позивачем та відповідачем та Паспорту споживчого кредиту, місцевий суд прийшов до висновку, що обґрунтованою та такою, що підтверджено належними та допустимими доказами є сума заборгованості відповідача перед позивачем по відсотках за користування кредитом в розмірі 39150,00 грн.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду в повному обсязі погодитися не може, з огляду на слідуюче.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за особливостями укладення кредитного договору в електронній формі шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA - 1468, 08 вересня 2023 року уклав договір по кредиту № 375057-КС-003 з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Отже, у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки та уклали в належній формі кредитний договір.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про надання кредиту виконало та надало йому кредит в сумі 27000,00 грн, що підтверджено довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 745/11 від 17 листопада 2024 року, згідно якої слідує, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція на суму 27000,00 грн, на платіжну картку НОМЕР_2 , опис перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 375057-КС-003 від 08 вересня 2023 Без ПДВ.

Таким чином, встановивши факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, а також факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами у розмірі 39150,00 грн колегія суддів в повному обсязі не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до умов договору про надання кредиту № 375057-КС-003 від 08 вересня 2023 року позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 27000,00 грн (п. 2.6. Договору); строк кредитування 24 тижнів (п.2.3. договору), термін дії договору до 23 лютого 2024 року (п. 2.7. Договору); стандартна процентна ставка 2,00000000 та знижена процентна ставка за кредитом в день складає 1,15012963, фіксована (п.2.4. Договору).

Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля UA 1468 (а.с. 14-15).

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4. договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3. та додатку № 1 до договору (п. 3.2. договору).

У разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховується відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору (п. 3.2.1. договору).

Сторони домовились у п. 3.2.2. договору, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору та до закінчення терміну дії договору.

В пункті 3.2.3. Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за договором, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.

Згідно умов договору та обов`язкового графіку платежів сторонами було погоджено, що якщо позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), дійсно треба сплатити по Договору 70 200,00 грн з яких: по процентах - 39 150,00 грн, оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшуються.

Отже, загальна сума до сплати по процентам дійсно становила би 39 150,00 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.

Однак, боржником було сплачено лише чотири платежі на погашення кредиту у загальній сумі 23 419 грн 25 коп. за Договором № 375057-КС-003 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегіть було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2. Договору.

Згідно графіку платежів відповідач мав зробити п`ятий плановий платіж 17 листопада 2023 року в розмірі 5 850,00 грн, однак платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 18 листопада 2023 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня 25 листопада 2023 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (стандартній) процентній ставці - у відповідності до пункту 3.2.2. Договору.

При цьому в період з 08 вересня 2023 року по 24 листопада 2023 року включно проценти нараховувались по зниженій (пільговій) процентній ставці.

У період з 25 листопада 2023 року по 23 лютого 2024 року включно проценти нараховувались по стандартній процентній ставці - 2,00000000 %, як це було погоджено сторонами заздалегідь: при укладенні договору, а не по штрафній, як зазначив місцевий суд.

Отже, відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, внаслідок чого, починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалося нарахування процентів за стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 25 листопада 2023 року по 23 лютого 2024 року включно і після 23 лютого 2024 року проценти не нараховувались.

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 52212 грн 23 коп. включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15012963 % в сумі 6117 грн 09 коп. у період з 08 вересня 2023 року по 24 листопада 2023 року (включно) та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000 % у сумі 46 095 грн 14 коп. у період з 25 листопада 2023 року по 23 лютого 2024 року (включно).

Також з розрахунку вбачається, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог, а проценти за користування кредитом після 23 лютого 2024 року не нараховувались і як вбачається, що 24 лютого 2024 року їх розмір залишився незмінним - 52 212 грн 23 коп.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем по кредитному договору № 375057-KC-003 відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статтей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договором № 375057-КС-003 про надання кредиту від 08 вересня 2023 року лише в розмірі 39150,00 грн.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за умовами кредитного договору, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду визнає апеляційну скаргу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» обґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України скасовує рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами в сумі 13062 грн 23 коп. та стягує в зазначеному розмірі заборгованість.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України при задоволенні апеляційної скарги та позову з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає компенсації 3633 грн 60 коп. судового збору за апеляційний перегляд справи та 2422 грн 40 коп. за подачу позовної заяви.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується стягнення заборгованості, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - адвоката Клименка Тараса Васильовича задовольнити.

Заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами в сумі 13062 грн 23 коп. скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Змінити заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 375057-КС-003 від 08 вересня 2023 року, яка складається із заборгованості за процентами в сумі 13062 грн 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 2422 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 3633 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов