ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження 2/521/285/25
1 грудня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі :
судді Маркарової С.В.
за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу
відповідачі : ОСОБА_2
предмет позову : відшкодування шкоди,-
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 .
Поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2 , в якій проживають відповідачі.
Позивач стверджувала, що 27.08.2023 з вини відповідачів відбулось залиття її квартири.
Розмір заподіяної майнової шкоди позивач у позові не визначила, просила суд стягнути кошти в розмірі за висновком судової експертизи.
Окрім того, позивач просила суд стягнути з відповідачів компенсацію моральної шкоди, розмір якої вона визначила по 10 000 з кожного відповідача.
Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористались.
Ухвалою суду за клопотанням позивача по справі призначена судова експертиза для встановлення, зокрема, вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала суду набрала законної сили.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Постанова КАС ВС від 15.05.2019, справа № 0870/8014/12).

Позивач за отриманням клопотання експерта із рахунком на оплату експертизи за викликом суду не з`явилась (телефонограма суду 2.12.2024 16 год.08 хв.).

Так, позивач, не здійснивши оплату експертного дослідження, від проведення судової експертизи ухилилась.

Після поновлення провадження у справі позивач протягом тривалого часу жодних процесуальних дій не вчинила.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сторони в цивільному процесі мають широкий спектр засобів доказування, що включає подання документів, свідчень, речових доказів, експертних висновків, електронних доказів, тощо.

Суд не входить до складу суб`єктів доказування.

При цьому сторони користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Здійснюючи правосуддя, суд ухвалює судове рішення у справі лише на підставі юридичних фактів.

Кінцевою метою судового доказування сторін є переконання суду в правильності своєї правової позиції, а функція суду в доказуванні полягає у створені умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Суб`єкти доказування наділяються певними правами та обов`язками, що дозволяють їм брати активну участь у процесі доказування.

Учасники справи, надаючи докази, аналізують докази протилежної сторони, здійснюють порівняння власної позиції з позицією протилежної сторони.

Обов`язок доказування це необхідність здійснення комплексу дій з доказування, що визначається не вільним розсудом суб`єкта доказування, а загрозою настання несприятливих наслідків у разі їх невиконання.

Сторона, надаючи докази, реалізує своє право на доказування та одночасно виконує обов`язок доказування, оскільки саме сторони повинні доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція завдавача шкоди, згідно якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (ППВСВУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6).

Згідно з ч.1 та п.1 ч. 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зазначене узгоджується із вимогами ч.1 ст.1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.05.1995 № НОМЕР_1 , реєстровий запис 6-4149.

Відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_2 спірного будинку.

27.08.2023 відбулось залиття квартири позивача з квартири АДРЕСА_2 .

Факт залиття підтверджується актом ЖКС «Хмельницький» від 29.08.2023.

Причиною залиття за актом є недбалість відповідачів, наслідком - залиття стелі кухні квартири АДРЕСА_3 .

Зазначене відповідачами не спростовано.

Поряд із тим, розмір заподіяної майнової шкоди позивач у позові не визначила, від проведення судової експертизи ухилилась.

Зазначене виключає відшкодування позивачу майнової шкоди.

Суд погоджується із доводами позивача про стягнення на її користь компенсації моральної шкоди.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

В процесі розгляду справи встановлено, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених моральних стражданнях в зв`язку із отриманим стресом, пов`язаним із пошкодженням належного їй майна, незручностях проживання в квартирі, необхідності звернення за захистом порушеного права в судовому порядку.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідачів у розмірі по 8000 грн.

Викладене узгоджується із ППВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)».

Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та за Законом України «Про судовий збір» звільнена від його оплати, останній в порядку ст. 141 ЦПК України підлягає присудженню з відповідачів в дохід держави.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди 8000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди 8000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст. 284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 1.12.2025 01.12.25