Єдиний унікальний номер 741/2444/24
Провадження № 2/741/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 02 грудня 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 лютого 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір № 30618-02/2024, а 1 березня 2024 року кредитний договір № 00091-03/2024. Зазначені договори були підписані електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора. 24 червня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24062024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» право вимоги за кредитним договором № 30618-02/2024 від 28 лютого 2024 року на загальну суму 17500 грн. та за кредитним договором № 00091-03/2024 від 1 березня 2024 року на загальну суму 14000 грн.

1 березня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 79475453, який підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» право вимоги за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року на загальну суму 42600 грн.

16 лютого 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 26020-02/2024, який підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора. 21 жовтня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» право вимоги за кредитним договором № 26020-02/2024 від 16 лютого 2024 року на загальну суму 32000 грн.

3 лютого 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 03356-02/2024, а 30 січня 2024 року кредитний договір № 47319-01/2024. Зазначені договори були підписані електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора. 24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» право вимоги за кредитним договором № 03356-02/2024 від 3 лютого 2024 року на загальну суму 11400 грн. та за кредитним договором № 47319-01/2024 від 30 січня 2024 року на загальну суму 9250 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість за кредитним договором № 30618-02/2024 від 28 лютого 2024 року у сумі 17500 грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 00091-03/2024 від 1 березня 2024 року у сумі 14000 грн.;

- заборгованість за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року у сумі 42600 грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 26020-02/2024 від 16 лютого 2024 року у сумі 32000 грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 03356-02/2024 від 3 лютого 2024 року у сумі 11400 грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 47319-01/2024 від 30 січня 2024 року у сумі 9250 грн.

- понесені судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без їх участі, а також подав до суду відповідь на відзив, суть якого зводиться до того, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Обставини, які зазначені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та необґрунтованими.

У судове засідання відповідач та його представник адвокат Дуднік М.А. не з`явилися, представник подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила поновити строк на подання відзиву, мотивуючи це тим, що лише 18 лютого 2025 року вона через електронний кабінет отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на подання відзиву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року у справі було відкрито провадження та установлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 103) вбачається, що 11 січня 2025 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та судову повістку.

Таким чином, строк для подання відзиву відповідачем почав відраховуватися з 12 січня 2025 року та закінчився відповідно 27 січня 2025 року.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду лише 25 лютого 2025 року, тобто більш ніж через місяць з дня отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву, оскільки відповідачем та його представником не наведено поважних причин для поновлення цього строку.

Таким чином, керуючись ч. 2 ст. 191 ЦПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи без урахування обставин, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір № 30618-02/2024, а 1 березня 2024 року кредитний договір № 00091-03/2024.

1 березня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 79475453.

16 лютого 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 26020-02/2024, 3 лютого 2024 року - кредитний договір № 03356-02/2024, а 30 січня 2024 року кредитний договір № 47319-01/2024.

Відповідно до умов зазначених договорів відповідач отримав фінансові кредити/позику на умовах строковості, зворотності та платності.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаними договорами, унаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунків, наданих позивачем, становить:

- за кредитним договором № 30618-02/2024 від 28 лютого 2024 року 17500 грн., з якої 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12500 грн. заборгованість за відсотками;

- за кредитним договором № 00091-03/2024 від 1 березня 2024 року 14000 грн., з якої 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10000 грн. заборгованість за відсотками;

- за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року 42600 грн., з якої 12000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 30600 грн. заборгованість за відсотками;

- за кредитним договором № 26020-02/2024 від 16 лютого 2024 року 32000 грн., з якої 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 24000 грн. заборгованість за відсотками;

- за кредитним договором № 03356-02/2024 від 3 лютого 2024 року 11400 грн., з якої 3000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8400 грн. заборгованість за відсотками;

- за кредитним договором № 47319-01/2024 від 30 січня 2024 року 9250 грн., з якої 2500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6750 грн. заборгованість за відсотками.

Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

У судовому засіданні встановлено, що:

- 24 червня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24062024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» право вимоги за кредитним договором № 30618-02/2024 від 28 лютого 2024 року на загальну суму 17500 грн. та за кредитним договором № 00091-03/2024 від 1 березня 2024 року на загальну суму 14000 грн.;

- 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого, а також додаткових угод, ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» право вимоги за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року на загальну суму 42600 грн.;

- 21 жовтня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» право вимоги за кредитним договором № 26020-02/2024 від 16 лютого 2024 року на загальну суму 32000 грн.;

- 24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належне ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» право вимоги за кредитним договором № 03356-02/2024 від 3 лютого 2024 року на загальну суму 11400 грн. та за кредитним договором № 47319-01/2024 від 30 січня 2024 року на загальну суму 9250 грн.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договорів не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цими договорами у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаними договорами.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом/позикою.

Проте, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування позикою відповідно до договору № 79475453 від 1 березня 2024 року, виходячи з наступного.

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Визначаючи розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.1-2.3 договору позики № 79475453 від 1 березня 2024 року сума позики становить 12000 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) 2,5 % (денна, фіксована), дата надання позики 1 березня 2024 року, дата повернення позики 30 березня 2024 року.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов цього договору становить 9000 грн., виходячи з розрахунку: 12000 грн. (тіло позики) х 2,5 % (процентна ставка) х 30 днів (строк позики).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договорами в загальному розмірі 105150 грн., з яких 17500 грн. - за кредитним договором № 30618-02/2024 від 28 лютого 2024 року, 14000 грн. - за кредитним договором № 00091-03/2024 від 1 березня 2024 року, 21000 грн. за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року, 32000 грн. за кредитним договором № 26020-02/2024 від 16 лютого 2024 року, 11400 грн. за кредитним договором № 03356-02/2024 від 3 лютого 2024 року та 9250 грн. за кредитним договором № 47319-01/2024 від 30 січня 2024 року.

Доводи представника відповідача, викладені у письмових запереченнях, про те, що грошові зобов`язання за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року не існували на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, а тому не могли бути відступлені від первісного кредитора новому кредитору, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Укладання договору факторингу між ТОВ «1 БЕЗПЕЧЕНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕТИДІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» до виникнення кредитних правовідносин із відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року був чинним.

Право вимоги по договору позики № 79475453 від 1 березня 2024 року було передано ТОВ «1 БЕЗПЕЧЕНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕТИДІВ» на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі реєстру, який оформлений належним чином та є додатком до договору факторингу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Позовні вимоги задоволено на 82,96 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2512,03 грн.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про надання правничої допомоги № 12/02 від 12 лютого 2025 року, укладеного між відповідачем та адвокатом Халупним А.В., додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 12/02, акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 12/02, договору № 13/02 про залучення до адвоката до виконання договору від 13 лютого 2025 року, укладеного між адвокатами Халупним А.В. та ОСОБА_2 , платіжної інструкції від 21 лютого 2025 року, у зв`язку із розглядом цієї справи відповідач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що позов підлягає частковому задоволенню (на 82,96 %), суд при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їхньої вартості виходячи з конкретних обставин справи, та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 17,04 % від заявлених відповідачем витрат у розмірі 4000 грн., що складає 681,60 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 16, 512, 513, 525, 526, 530, 610, 611, 1046, 1050, 1054, 1077-1082 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк»:

- заборгованість за кредитним договором № 30618-02/2024 від 28 лютого 2024 року у сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 00091-03/2024 від 1 березня 2024 року у сумі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн.;

- заборгованість за договором позики № 79475453 від 1 березня 2024 року у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 26020-02/2024 від 16 лютого 2024 року у сумі 32000 (тридцять дві тисячі) грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 03356-02/2024 від 3 лютого 2024 року у сумі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) грн.;

- заборгованість за кредитним договором № 47319-01/2024 від 30 січня 2024 року у сумі 9250 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.;

- судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 03 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв