Номер провадження 2/205/1954/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу №932/12138/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04.12.2024 року звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Управління-служба у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 2011 року по 2016 рік.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна донька- ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13.09.2011 року.

Сім*я проживала в квартирі, яка належала на праві власності відповідачці. Також проживали діти відповідачки від інших шлюбів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У 2016 році стосунки з відповідачкою були остаточно припинені.

Після припинення стосунків, постійно підтримував стосунки з донькою, мати не перешкоджала у побаченнях з дитиною. З 2018 року дитина стала постійно мешкати з батьком, навідуючи матір за місцем мешкання.

Приблизно наприкінці березня 2019 року привіз дитину до матері на вихідні, з метою зустрічі дитини з матір*ю. Через два дні повернувся шоб забрати дитину додому, однак ані відповідачки, ані спільної дитини не було. Старший син відповідачки повідомив, що малолітніх дітей, в тому числі і доньку, забрали медичні працівники до дитячої лікарні №6 в м.Дніпрі.

Причиною поміщення дітей до лікарні став дзвінок сусідів, які повідомили, що малолітні діти знаходяться самі вдома без матері, без нагляду, а сама відповідачка виїхала до Польщі. Повідомити батька сусіди не могли, оскільки не мали контактного номера.

Після прибуття до лікарні, медичні працівники повідомили, що дітей передали до дитячого будинку.

Зібравши пакет документів, позивачу вдалося забрати доньку з дитячого будинку додому, що підтверджується актом про передачу дитини від 09.04.2019 року.

Таким чином, відповідачка покинула дитину напризволяще, без нагляду дорослих, фактично залишивши в небезпеці, не повідомивши позивача, усунулась від виконання материнських обов*язків. З того часу відповідачка не виявляє жодної цікавості до життя доньки, не бере участі у вихованні та утриманні.

Наразі дитина проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Батько винаймає трикімнатну квартиру. Разом з позивачем та дитиною проживає дружина позивача, з якою у доньки склалися теплі стосунки, вона фактично замінила їй матір.

За весь час проживання дитини з батьком, мати жодного разу не спілкувалася з дитиною, не виходила на зв*язок, не намагалася налагодити відносини чи зустрітися з дитиною, зовсім не цікавилася життям доньки, її успіхами, що свідчить про фактичне невиконання материнських обов*язків.

Відповідач без поважних причин не виконує обов*язки щодо виховання дитини, не цікавиться станом її здоров*я, навчанням та фізичним розвитком.Не проявляє материнських почуттів.

Матеріально дитина утримується повністю позивачем. Відповідач не приймає участі в утриманні доньки.

На підставі викладеного просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав по відношенню до її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред*явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.12.2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління-служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передано для розгляду за підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

04.03.2025 року на адресу суду надійшов від відповідача ОСОБА_2 відзив на позов. Зазначила, що є багатодітною матір*ю. Проживала разом з дітьми сама, без чоловіка. Підтримки позивач їй не надавав та не допомагав утримувати доньку, аліменти не сплачував.

Будучи безробітною, через своє скрутне фінансове становище, в 2019 році, не маючи змоги повноцінно забезпечити всіх дітей необхідним та враховуючи вік доньки ОСОБА_7 , звернулася до позивача, щоб забрав до себе пожити доньку, для того щоб вона змогла влаштуватися на роботу та заробляти гроші. Але позивач не погоджувався та доньку не забирав. Допомоги ніяким чином не надавав. Через такі складні життєві обставини, вимушена була поїхати на заробітки на три місяці до Польщі. При цьому, за взаємною згодою зі своєю подругою-хрещеною матір*ю сина, остання погодилась доглядати та піклуватись за дітьми на час її відсутності.

Перебувала на заробітках у Польщі з 19.02.2019 року по 16.05.2019 року. Весь цей час була на зв*язку, дзвонила і спілкувалася з дітьми, цікавилась та переймалась їх життям, здоров*ям та станом. Діти не були покинуті напризволяще та не залишились без догляду. Хрещена мати сина здійснювала повноцінне піклування за дітьми, як за своїми рідними.

Твердження позивача, що покинула дитину напризволяще, без догляду дорослих, не повідомивши його, а також що усунулась від виконання материнських обов*язків, повністю не відповідає дійсності.

Під час перебування у Польщі, їй дзвонили з органу опіки та піклування та повідомили, що дітей забрали до дитячого будинку, оскільки хрещена мати сина не мала права доглядати її дітей.

Одразу виїхати додому з Польщі не змогла, оскільки нічого б не заплатили, до того ж на дорогу грошей також не було. Доробивши період для можливості отримати заробіток, повернулась додому за дітьми.

Позивач був змушений взяти до себе жити доньку, хоча до цього не погоджувався. Саме з того моменту, ОСОБА_7 проживає в переважній більшості часу з позивачем, а не з 2018 року, як зазначено у позові.

Зазначає, що ніколи не ухилялась від виконання батьківських обов*язків, навпаки намагалась знайти вихів із скрутного фінансового становища, в якому вона перебувала із своїми дітьми, щоб забезпечити повноцінне життя та нормальний розвиток.

Через брак заробітку ще два рази їздила працювати до Польщі, в 2019 та 2020 роках.

Перебуваючи за кордоном, не ігнорувала потреби доньки, завжди проявляла ініціативу до спілкування з дитиною, брала участь в утриманні доньки, перераховувала для доньки кошти.

Повернулась до України 19.06.2022 року.

Посилання позивача, що жодного разу не спілкувалась з дитиною, не виходила на зв*язок, не намагалась налагодити відносини чи зустрітись з дитиною, зовсім не цікавилась життям дитини повністю не відповідає дійсності Наведене спростовується перепискою у месенжері, фотографіями, зробленими в 2022-2023 роках.

На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

11.03.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача.

Ухвалою суду від 21.03.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Сергєєва А.М. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відмовлено.

Ухвалою суду від 21.03.2025 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління-службу у справах дітей Шевченківського району Дніпровської міської ради на Орган опіки та піклування Центральної Адміністрації Дніпровської міської ради.

26.05.2025 року на адресу суду надійшов висновок Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити. В судових дебатах участі не приймав. Заявою від 03.11.2025 року просив закінчити розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Усенко А.О. позов підтримала та просила задовольнити. В судових дебатах участі не приймала.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала в частині позбавлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнає. В судових дебатах участі не приймала. Зяавою від 03.11.2025 року просила закінчити розгляд справи у її відсутністью.

В судовому засіданні представник відповідача-адвокат Сергєєв А.М. позов визнав частково, в частині стягнення аліментів.. В задоволенні позову в іншій частині просив відмовити. В судових дебатах участі не приймав.

В судове засідання представник органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради не з*явився. Заявою від 20.08.2025 року просили розглядати справу у відсутність їхнього представника. Просять врахувати розпорядження та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 2011 року народження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року по 2016 рік. Є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13.09.2011 року.

Наказом №76 від 14.09.2016 роуц Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.148 том 1). Зазначено, що мати дитини- ОСОБА_2 схильна до вживання спиртних напоїв, не приділяє належної уваги вихованню та розвитку дитини, не піклується про стан здоров*я, матеріально не утримує. Батько- ОСОБА_1 з родиною не проживає, вихованням та утриманням дитини не займається. Дитина дошкільний заклад не відвідує, проживає з матір*ю за адресою: АДРЕСА_2 , стан житла майже незадовільний.

Згідно повідомлення Новокодацького відділення поліції ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області №453/932ЕО від 15.04.2019 року, 29.03.2019 року до чергової частини надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_2 виявлено дітей, які залишилися без батьківського піклування.

Виїздом на місце було встановлено, що за вищезазначеною адресою мешкає родина: матір ОСОБА_2 , та її діти: неповнолітні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зі слів неповнолітнього ОСОБА_5 стало відомо, що мати ОСОБА_2 залишила дітей вдома, а сама поїхала на заробітки за межі м.Дніпра.

У зв*язку з тим, що вищевказані діти залишились без батьківського піклування, останніх було влаштовано до ДДМКЛ №6.

Зазначені обставини також підтверджуються листом директора Центру соціальних служб для сімеї, дітей та молоді Новокодацької у місьі ради №267 від 29.03.2019 року (а.с.150 том 1).

Із клопотання Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 08.04.2019 року вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з вересня 2018 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 . Зі слів батька, донька сумувала за матір*ю та братами, а тому на початку весняних канікул 25.03.2019 року він вирішив відвести її до них. На час приїзду, вдома знаходився старший брат ОСОБА_9 , який пояснив, що мати на роботі, повернеться ввечері. Про відсутність матері не знав (а.с.158 том 1).

Відповідно до Акту про факт передачі дитини ОСОБА_3 від 09.04.2019 року, складеного Комунальним закладом соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» передано дитину ОСОБА_10 батькові- ОСОБА_1 (а.с.155 том 1).

Наказом від 24.04.2019 року №26 Управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради у зв*язку зі зміною місця проживання, ОСОБА_3 була знята з обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Згідно інформації УССД Шевченківського району від 17.04.2019 року, дитина проживає з батьком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . На момент виходу спеціалістів, підстав для взяття на облік дитини, яка опинилась в складних життєвих обставинах, не має.

Із характеристики на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка видана Дніпровською гімназією №119 Дніпровської міської ради 20.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається в зазначеній гімназії з першого класу. Батько постійно цікавиться навчанням дитини, підтримує зв*язок з класним керівником. Мати з класним керівником на зв*язок не виходить, на батьківські збори не з*являється (а.с.30 том 1).

Як пояснила в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 , проживає разом з батьком та його дружиною, з якою склалися добрі стосунки, кращі ніж з мамою. Останній раз бачила маму в березні 2025 року. Після цього мама жодного разу даже не телефонувала. Ніколи не вітала зі святами, не дарували подарунки, навіть до дня народження. Від мами не відчувала материнську любов. Маму не любить. З братами не спілкується. Батько ніколи не забороняв спілкуватися та бачитися з мамою.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини неповнолітня ОСОБА_3 пояснила, що протягом 1 року 6 місяців маму бачила один раз, зі святами вона її не вітає та виказала образу на матір після останньої зустрічі. Підтвердила, що проживає з татом та ОСОБА_11 , які займаються її вихованням, відносини між ними добрі.

ОСОБА_2 на засіданні комісії пояснила, що дійсно ОСОБА_7 проживає з батьком, ОСОБА_1 . Неналежне виконання нею своїх батьківських обов*язків по відношенню до дітей, пояснила відсутністю достатніх коштів та вільного часу. Протягом останнього року доньку ОСОБА_7 бачила 3 або 4 рази, матеріальної допомоги дитині не надає, участі у житті доньки не бере (а.с.26 том 2).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду пояснили, що ОСОБА_2 ніякої участі у житті дитини не бере взагалі. Не цікавиться її станом здоров*я, не приймає участі в утриманні дітини, не займається розвитком дитини, не цікавиться успіхами в навчанні, не виявляє бажання в спілкуванні з дитиною. Мама в житті дитини відсутня.

Згідно висновку органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №165-р від 21.05.2025 року вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.25-27 том 2).

Відповідно до ст.51 Конституції України сім*я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім*ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров*я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов*язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею-ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст..155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов*язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов*язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов*язків щодо виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та обставини встановлені судом, суд приходить до висновку про наявність достатніх та переконливих доказів винної поведінки з боку ОСОБА_2 по відношенню до своєї доньки, яка повністю усунулась від виховання дитини. Крім того, за час розгляду справи, ОСОБА_2 не змінила свою поведінку, свій обов*язок щодо виховання та утримання дитини не виконує, з березня 2025 року жодного спілкування з дитиною не мала.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову-ч.1 ст.191 СК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 участі в утриманні дитини не приймає, а також визнання позову в цій частині, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову і в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст..155, ч.2 ст.164, ст..180, ч.3 ст.181, ч.1 ст.191 СК України ч.ч.1,2 ст.12 , ч.2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 76-79, 89, 141, 259, 263 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів-задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2024 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили ппісля повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко