Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Суходольського О.М

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31.05.2018 року шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначає, що малолітній син ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання відповідача, однак фактично проживає разом з нею, що підтверджується актом від 16.10.2025 року. Дитина перебуває повністю на утриманні ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 не надає ніякої фінансової допомоги на виховання та забезпечення життєвих потреб сина. ОСОБА_1 вказує, що вона має нестабільний, мінливий дохід, якого не вистачає для забезпечення малолітньої дитини. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач мобілізований до ЗСУ, має офіційний дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення сином повноліття.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 07.11.2025 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач був повідомлений про розгляд вказаної справи у встановлений законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31.05.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 від 03.07.2020 року, встановлено, що ОСОБА_2 змінив прізвище із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 є батьком малолітнього ОСОБА_3 .

Згідно витягу з реєстру Червонослобідської територіальної громади №2025/016167599 від 03.11.2025 року, ОСОБА_1 з 18.02.2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру Червонослобідської територіальної громади №2025/016167913 від 03.11.2025 року, ОСОБА_3 з 29.10.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту обстеження Слобідської сільської ради від 16.10.2025 року, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 житлово-побутові умови в хорошому стані. Є всі умови для відпочинку та навчання. Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою з мамою АДРЕСА_1 без реєстрації. Даний факт підтверджують сусіди.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У відповідності до положень ч.1 та ч.5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України, судом враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має б бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, враховуючи, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та знаходиться на утриманні позивачки і даний факт сторонами не заперечується, як і не спростовується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги і з боку батька. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу малолітньому сину, у розмірі заявленому позивачем, а докази, які спростовують даний факт ОСОБА_2 , суду не надані.

Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є обґрунтованими та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 листопада 2025 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський