У Х В А Л А

12 грудня 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київської області до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Хацько Н.О.

Суддя вважає, що дана позовна заява непідсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з позову, місцем проживання відповідача ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Судом, в порядку ч.7 ст.187 ЦПК України з метою визначення підсудності даного провадження, отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 2122654 від 12.12.2025, відповідного до якої встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов подано до Києво-Святошинського районного суду Київської області з порушенням правил підсудності, встановлених ст.27 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Приймаючи до уваги, що зареєстроване місце проживання відповідача є с. Лука, Білоцерківського району, яке знаходиться в територіальній юрисдикції (підсудності) Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, суд вважає, що цивільна справа за позовом Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київської області до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, цивільну справу № 369/22859/25 за позовною заявою Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київської області до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передати на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який розташований за адресою: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Турчанінова, 7.

Керуючись ст. ст. 27, 29, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 369/22859/25 за позовом Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київської області до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передати на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Турчанінова, 7).

Копію ухвали направити позивачу та його представнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частину) судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Хацько