Провадження №2/760/3135/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому зазначає, що 06.03.2023 в м. Києві на вул. Кільцева дорога відбулось зіткнення автомобілів «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «JEEP 4X4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Водій автомобіля «JEEP 4X4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 під час руху різко перелаштувався у сусідню смугу руху, де в той час їхав автомобіль «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, та в супереч вимогам пп. г) п.12.9 ПДР застосував екстрене гальмування, чим спричинив ДТП. Після зіткнення відповідач звинуватив позивача у порушенні п.13.1 ПДР (безпечна дистанція, що на його позицію, стало причиною ДТП.

Внаслідок ДТП автомобіль «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 отримав значні пошкодження.

Працівниками поліції було складено протокол на позивача, за недотримання безпечної дистанції. Однак, дана подія була зафіксована приватною відеокамерою, копію запису якого було надано суду. Дані відеозапису повністю підтверджують позицію позивача та спростовують версію водія ОСОБА_2 , що також підтверджено висновком експерта №56/23, відповідно до якого даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «JEEP 4X4» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3, 2.3д), 12.9 г) ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.13.1 ПДР України не вбачається.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2023 у справі 759/5153/23 справу щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, 20.06.2023 до Управління патрульної поліції було направлено заяву про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2023 у справі 759/13170/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В судовому засідані відповідач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Діями відповідача, позивачу було навмисно нанесено матеріальні і моральні збитки. Відповідач незаконно звинуватив позивача у вчиненні правопорушення, позивачу принизливо було виправдовуватись перед членами родини та державними органами про свою невинуватість. Витрачено багато часу, зусиль та коштів для пошуку відео ДТП, проведення процесуальних дій зі свідками та експертом. Здійснено витрати на правову допомогу, щоб довести свою невинуватість і встановленні істини та справедливості.

Моральну шкоду завдану діями відповідача позивач оцінює у 55 275,00 грн., а також просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

27.11.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Митрофановій А.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін.

08.02.2024 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Усатовій І.А.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Нахамко В.І. подав відзив на позов за змістом якого просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з посиланням на те, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу, відповідно до закону від 01.07.2004 №1961-ІV була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне), поліс №212962485, а тому шкода завдана в результаті ДТП автомобілю позивача відшкодована в повному обсязі, а твердження позивача не відповідають дійсності.

Щодо доданого до позовної заяви висновку експерта №56/23 від 03.04.2023 зазначив, що експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що є обов`язковою вимогою до висновку експерта.

Також позивач в позові оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 57 787,50 грн., та вважає, що ці кошти підлягають відшкодуванню (компенсації) з відповідача. При цьому, позивач розраховує розмір завданої моральної шкоди як середнє арифметичне значення, виходячи із інших спеціально підібраних рішень судів названих ним «в аналогічних спорах», що не відповідає встановленому порядку визначенні розміру завданої моральної шкоди. З такою методикою розрахунку сторона відповідача категорично не погоджується. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Крім того, позивачем всупереч норм чинного законодавства, не зазначено в чому саме полягає завдана йому моральна шкода, не надано доказів, які б підтверджували характер порушення його прав, доказів, доказів на підтвердження його моральних страждань та втрати нормальних життєвих зв`язків. Обгрунтування визначення та підтвердження розміру компенсації/відшкодування моральної шкоди суду також не надано.

Просили вирішити питання про розподіл судових витрат та розгляну ти справу у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Рибак Є.В. подано відповідь на відзив в якій він заперечував щодо наданих пояснень представника відповідача та просив позов задовольнити з урахуванням наданих пояснень.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Нахамко В.І. подав заперечення на відповідь на відзив, в якому звернув увагу суду, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми засобами доказування своє твердження щодо наявності моральної шкоди та причиний зв`язок з протиправними діями відповідача (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі №214/7462/20).

15.05.2024 позивачем надані додаткові пояснення, де зазначено, що при розрахунку завданої моральної шкоди, враховувався розмір мінімальної заробітної плати у 2023 році 6700 грн. х 8,625 (кількість МЗП), фактичні обставини справи, винна поведінка відповідача, завдані позивачеві душевні страждання, переживання на протязі приблизно 5 з половиною місяців з березня 2023 по середину серпня 2023 року (позивач замовляв експертизу, доводив вину відповідача у ДТП, звертався повторно в поліцію, страхову компанію, автосервіс), тому визначений середній розмір відповідачем, де є спір із страховою компанією щодо відшкодування майнової шкоди не може бути релевантний до фактичних обставин цієї цивільної справи. Таким чином, грошовий розмір завданої моральної шкоди обґрунтований, представник відповідача не надав достатніх аргументів та критеріїв щодо зменшення його розміру..

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Вивчивши клопотання представника відповідача, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки характер спірних відносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Інших клопотань від учасників справи не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 06.03.2023 в м. Києві на вул. Кільцева дорога відбулось зіткнення автомобілів «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «JEEP 4X4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2023 у справі 759/5153/23 справу щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

20.06.2023 до Управління патрульної поліції було направлено заяву про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2023 у справі 759/13170/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначає, що особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Моральна шкода, заподіяна внаслідок неправомірних дій відповідача під час керуванням джерелом підвищеної небезпеки, полягає у: пригніченому стані (роздратованість, депресія, жаль, розчарування) через неможливість користуватися транспортним засобом, використовувати його для власних та робочих потреб.

Відповідач незаконно звинуватив позивача у вчиненні правопорушення. Позивачу було принизливо виправдовуватися перед членами родини та державними органами про свою невинуватість. Витрачено багато часу, зусиль та коштів для пошуку відео ДТП, проведення процесуальній дій із свідками та експертом. Здійснено витрати на правову допомогу, щоб довести свою невинуватість і встановленні істини та справедливості.

Всі ці дії щодо свого виправдання завдавали глибокого приниження та безпорадності викликали сімейні сварки, погане самопочуття та сон. Позивач довгий час не міг користуватися автомобілем поки його не відремонтували. Страхова компанія заплатила страхове відшкодування тільки після набрання законної сили постанови суду про визнанні вини відповідача.

Пов`язані з втратою автомобіля суттєві додаткові фізичні навантаження викликають швидку втому. Витрачається додатковий час для пересування громадським транспортом, або додаткові фінанси на пересування на таксі.

Зазначені обставини провокують виникнення постійного пригніченного стану, депресивних проявів, втрату стабільного психо-емоційного стану, нервозність, неадекватність у стосунках з членами сім`ї і оточуючими.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22)

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61?1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

У даній справі, позивач вказував, що через пошкодження транспортного засобу він зазнав моральної шкоди. Неправомірні дії відповідача призвели до його душевних страждань, стану постійного стресу, порушення звичних комфортних умов проживання його та членів його сім`ї, та спричиняє йому не лише моральні страждання, але і змушує звертатись до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу і емоційних затрат, що негативно впливає на здоров`я.

З урахуванням встановлених обставин та розподілу тягаря доказування відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_2 доведено відсутність протиправності та вини в завданні моральної шкоди.

При визначенні грошової компенсації моральної шкоди, з урахуванням засад розумності та справедливості, характеру правопорушення, глибини душевних страждань, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню 6 000 грн як грошової компенсації моральної шкоди саме з ОСОБА_2 , як відповідальної особи в силу вимог частини першої статті 1172 ЦК України.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують заподіяння йому моральної шкоди у розмірі 57 787,50 грн., тому, виходячи з характеру правопорушення, його наслідків, глибини фізичних та душевних страждань, як на те вказувалось в позовній заяві, ступеня вини відповідача, як це встановлено під час розгляду справи, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 6000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, що буде необхідним і достатнім для відновлення стану позивача, що передував ДТП.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання професійної правничої допомоги №11/11/Р від 11.11.2023, додаткова угода №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №11/11/Р від 11.11.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №6773/10, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ №1497507.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд враховує, що справа не становить значної складності, об`єм наданої правничої допомоги, та те, що сума заборгованості, яку рішенням суду стягнуто з відповідачів становить 6000,00 грн.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 278,67 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Керуючись ч.1, п.3 ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, ст.259-260 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на відшкодування моральної шкоди 6000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 278,67 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.А. Усатова