Справа №751/3994/25
Провадження №2-др/751/34/25
04 грудня 2025 року місто Чернігів
Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.
за участю секретаря судового засідання Рак Я.М.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_3
представник відповідача ОСОБА_4
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пономаренко Олени Валентинівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
Встановив:
Новозаводський районний суд міста Чернігова рішенням від 13 жовтня 2025 року частково задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
16.10.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пономаренко Олена Валентинівна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.
Позивач та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені.
Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 13 жовтня 2025 року частково задовольнив позов ОСОБА_1 , стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 118927 (сто одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 05 коп неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 за період з 01 травня 2023 року по 28 лютого 2025 року.
Під час розгляду справи представником позивача одночасно з подачею позову заявлено про розподіл судових витрат, які складаються із витрат на правничу допомогу та судового збору, також повідомлено про подачу, у межах визначених ЦПК строків, доказів на підтвердження понесених витрат.
Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду 16.10.2025 представником позивача подано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги №10/09-24 від 10.09.2024 адвокатським об`єднанням «ЕС.ЕЛ.ЕЙ» (а.с.153-158), ордеру (а.с.162), акту про надання правничої допомоги (а.с.161) та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого розмір гонорару адвоката становить 25 000 грн (а.с.159).
Відповідно розрахунку витрат позивачу надано консультацію в рамках спору, підготовлено адвокатський запит, здійснено розрахунок пені, підготовлено та направлено позовну заяву (7000,00 грн).
Крім того, відповідно до журналів судового засідання представник позивача приймала участь у судових засіданнях 28.05.2025 (1 год 6 хв), 30.06.2025 (55 хв), 16.09.2025 (2 год 25 хв), 02.10.2025 (18 хв).
Відповідачем та його представником не спростовано належними доказами неспівмірність розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Разом із тим, пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Враховуючи те, що позов було задоволено часткого з урахуванням обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 6860,46 (7000 х 118927,05 / 121345,92).
Отже, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 76, 77, 81, 141, 246, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд
Вирішив:
Заяву представника позивача адвоката Пономаренко Олени Валентинівни задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6860 (шість тисяч вісімсот шістдесят) грн 46 коп витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення складено 04.12.2025.
Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Суддя А.О. Діденко