Провадження № 2/635/6882/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 , яким просить суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності.на 1/6 частину житлового будинку літера «А-1» загальною площею 57,6 м2, житловою 33,4м2, місцезнаходження: АДРЕСА_1 та надвірними будівлями та спорудами: сараями літи «Г», «З», «О», «И», літньою кухнею літера «Д», навісами літера «Н», «М», літнім душем літера «Л», вбиральнею літера «Е», погребами літера «П», «В», колонкою № 8, вигрібною ямою № 9, огорожею № 1,3,4,5,7, воротами № 2 та хвірткою № 6.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини 6 статті 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Всупереч вказаним вимогам закону позивач не зазначила місце проживання або перебування відповідача, зазначивши лише адресу знаходження нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, що не є зазначенням місця проживання або перебування особи в розумінні вимог статті 175 ЦПК України. Крім того, позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорту, що позбавляє можливості суд відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає про неможливість належним чином проінформувати відповідача по справі про надходження до суду даної позовної заяви та вчинити відповідні процесуальні дії щодо відкриття провадження, повідомлення про розгляд справи відповідача, надання часу відповідачу для подання відзиву.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 гривень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Пунктом 26 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В порушення зазначених вище вимог, позивачем до позовної заяви не додано доказів на підтвердження сплати ОСОБА_2 судового збору за подання вказаної позовної заяви, яка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» з урахуванням зазначеної позивачіем ціни позову складає 1211,20 гривні.

Відомостей щодо наявності підстав звільнення позивача від сплати судовогго збору при поданні позовної заяви до суд позовна заява також не містить.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем до суду поданий лише один екземпляр позовної заяви без копій позовної заяви та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. До позовної заяви також не додані жодні документи, на які позивач посилається у позовній заяві на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до статті 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку набувальної давності залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Бобко