печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Мхітарян М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Народного депутата України ОСОБА_3 Апарату Верховної Ради України про стягнення недоотриманих сум заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Народного депутата України ОСОБА_3 Апарату Верховної Ради України, в якому просить, з урахування заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з Апарату Верховної Ради України в межах фонду, що передбачений народному депутату України ОСОБА_2 на оплату праці свої помічників-консультантів, на користь позивача недоотриману заробітну плату в сумі 57654, 00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з 08.10.2019 призначений на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 за строковим трудовим договором, на час виконання народним депутатом України своїх повноважень.

ОСОБА_1 був призначений на вказану вище посаду на підставі розпорядження Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України від 07.10.2019 №2625-к «Про зарахування ОСОБА_1 на посаду помічника-консультанта народного депутата України», в порядку переведення з Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації. Абзацом другим вказаного вище розпорядження визначено, що позивачу встановлено заробітну плату в сумі 48025,00 гривень на місяць.

Призначення на посаду відбулося на підставі Подання народного депутата України ОСОБА_3 від 03.10.2019 № б/н, який сам визначив заробітну плату в сумі 48025,00 грн для позивача.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та статті 3.3 Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року N? 379/95-ВР, помічники-консультанти народного депутата України, які працюють за строковим трудовим договором (на постійній основі чи за сумісництвом), прикріплюються до кадрового та фінансового обслуговування Апарату Верховної Ради України.

За адресою місця реєстрації позивача 15.07.2024 через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» було отримано лист Апарату Верховної Ради України за №20/16-2024/169804 від 31.07.2024 в якому було зазначено, що за письмовим поданням народного депутата України ОСОБА_3 - позивача звільнено 31.07.2024 з посади помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 згідно з розпорядженням Апарату Верховної Ради України від 30.07.2024 №1652-К. До листа додано копію вказаного вище розпорядження про звільнення.

З метою збору інформації, яка може бути використана як докази в суді щодо незаконного звільнення, позивач вперше за 5 років роботи отримав довідки про доходи за період роботи 2019-2024 років, копію особової справи позивача та інші документи, що його стосуються.

З отриманих документів позивач з`ясував, що в ній відсутні інші документи, що визначають розмір заробітної плати, її суми чи факти ознайомлення його зі змінами істотних умов праці (зменшення розміру заробітної плати).

Позивач вважає, що його трудові права на отримання заробітної плати були порушені відповідачем-1, зокрема, відповідно до довідок про доходи недоотримана сума заробітної плати, розрахована позивачем складає 867400,27 грн. Вказує, що ця сума утворилась шляхом проведення розрахунків розмірів недоотриманої заробітної плати за період 2019-2024 років, за 5 років роботи позивача на посаді помічника-консультанта народного депутата України.

Позивач в свою чергу, не міг знати, що його трудові права на оплату праці порушені, оскільки трудовим законодавством чітко визначено, що роботодавець повинен повідомити працівника про зменшення розміру заробітної плати за 2 місяці до такого зменшення, а працівник повинен письмово підтвердити факт ознайомлення з таким наказом (розпорядженням) роботодавця.

Зазначає, що жодних повідомлень протягом 2019-2024 років зі сторони відповідача-1 не було, а позивач дізнався про порушення своїх трудових прав на отримання належної заробітної плати під час збору документів для подання до суду щодо оскарження його безпідставного та незаконного звільнення.

Ухвалою судді від 03.10.2024 відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено за правилами спрощеного позовного провадження.

11.11.2024 до суду від представника Апарату Верховної Ради України надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому представник просить у позові відмовити, посилаючись на те, що Апарат Верховної Ради України не є роботодавцем для помічників-консультантів народних депутатів України, а нарахування та виплата їм коштів здійснюється ними виключно на підставі подання народного депутата України за його рішенням у межах фонду оплати праці помічників-консультантів, який встановлюється постановою ВРУ.

Зазначає, що місячний фонд оплати праці помічників-консультантів народного депутата України встановлений: на 2019 рік - у розмірі 48 025,00 грн (з 30 серпня 2019 року); на 2020 рік - з січня по листопад у розмірі 52 550,00 грн, у грудні - 105 100,00 грн; на 2021 рік - з січня по листопад у розмірі 56 750,00 грн, у грудні - 113 500,00 грн; на 2022 рік - у розмірі 72 445,00 грн; на 2023 рік - у розмірі 78 372,80 грн; на 2024 рік - з січня по червень у розмірі 88 418,00 грн, з липня - 132 626, 40 грн.

На підставі подання народного депутата України ОСОБА_3 від 03.10,2019, в якому народний депутата України встановив позивачу заробітну плату в сумі 48025,00 грн, та заяви ОСОБА_1 від 02.10.2019 Розпорядженням Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України №2625-к від 07.10.2019 ОСОБА_1 було зараховано з 08.10.2019 на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 на час його депутатських повноважень (патронатна служба) порядком переведення з Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації.

ОСОБА_1 встановлено заробітну плату в сумі 48 025,00 грн на місяць.

Відповідно до подання народного депутата України ОСОБА_3 від 09.10.2019, Розпорядженням Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України №2910-к від 23.10.2019 ОСОБА_1 з 08.10.2019 встановлено заробітну плату в сумі 43 852 грн.

Загальний місячний фонд для оплати праці помічників-консультантів розподілений народним депутатом України ОСОБА_3 на заробітну плату помічника-консультанта ОСОБА_1 у розмірі 43 852,00 грн.

Відповідно до подання народного депутата України ОСОБА_3 від 08.11.2019, яким встановлено заробітну плату його помічникам-консультантам, Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України №3242-к від 26.11.2019 ОСОБА_1 з 01.11.2019 встановлено заробітну плату в сумі 36025,00 грн. 3 01.11.2019 загальний місячний фонд для оплати праці помічників-консультантів народного депутата України ОСОБА_3 становив ОСОБА_1 у розмірі 36 025,00 грн.

3 01.10.2019 по 31.12.2019 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 194 381,50 грн (економія коштів склала 5,40 грн), у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 61 980,00 грн, зокрема в листопаді - 30 000,00 грн, грудні - 31 980,00 грн.

3 01.01.2020 по 31.12.2020 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 683 109,70 грн (економія коштів склала 40,30 грн), у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 109 405,00 грн, зокрема в липні - 11 205,00 грн, грудні - 98 200,00 грн.

Відповідно до подання народного депутата України ОСОБА_3 від 29.11.2021, яким встановлено заробітну плату його помічникам-консультантам, Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України №2143-к від 08.12.2021 ОСОБА_1 з 01.12.2021 встановлено заробітну плату в сумі 15000,00 грн. З 01.12.2021 загальний місячний фонд для оплати праці помічників-консультантів народного депутата України ОСОБА_3 становив: ОСОБА_1 - у розмірі 15 000,00 грн.

3 01.01.2021 по 31.12.2021 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 737 750,00 грн (економія коштів відсутня), в тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 156 975,00 грн, зокрема в липні - 20 000,00 грн, грудні - 136 975,00 грн.

3 01.01.2022 по 31.12.2022 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 869 111,34 грн (економія коштів склала 228,66 грн), у тому числі для виплати в грудні ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 239 000,00 грн.

3 01.01.2023 по 31.12.2023 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 875 589,41 грн (економія коштів склала 64 884,19), у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 250 000,00 грн, зокрема в липні, вересні, жовтні, листопаді, грудні - по 50 000,00 грн.

3 01.01.2024 по 31.07.2024 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 501 613,44 грн, у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 121 800,00 грн, зокрема в лютому, березні - по 35 900,00 грн, липні - 50 000,00 грн.

Отже, помічнику-консультанту ОСОБА_1 за поданням народного депутата України ОСОБА_3 протягом 2019-2024 років виплачена одноразова премія на загальну суму 936 160,00 грн.

Помічнику-консультанту ОСОБА_1 в період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року виплата заробітної плати здійснювалася через касу Управління справами Апарату Верховної Ради України, з березня 2020 року по серпень 2024 року - кошти перераховувалися на його картковий рахунок, відкритий в АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Зауважує, що отримуючи кожного місяця заробітну плату протягом 2019-2024 років позивачем не висловлювались жодні зауваження щодо її розміру. Крім того, перебуваючи на посаді, позивач не звертався із заявами про надання довідок про заробітну плату, такі довідки були надані після звільнення за зверненням позивача та його адвоката.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР структура заробітної плати складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, фонд оплати праці помічників-консультантів народного депутата України дев?ятого скликання ОСОБА_3 , помічником-консультантом якого був ОСОБА_1 , у період з 30 серпня 2019 року по 31 липня 2024 року був розподілений народним депутатом України у повному обсязі та спрямований на виплату його помічникам-консультантам не лише заробітної плати, а й премії за рахунок економії коштів на загальну суму 939160, 00 грн.

Представник вказує, що відповідно до норм спеціального законодавства України, якими, зокрема, врегульовані питання оплати праці помічників-консультантів народних депутатів України, рішення про встановлення оплати праці помічників-консультантів приймає народний депутат України та подає до Апарату Верховної Ради України подання на здійснення такої виплати.

Зважаючи на цю обставину, повідомлення позивача про зміни у розмірі заробітної плати здійснюється відповідачем-1.

Крім того, представник Апарату Верховної Ради України звертає увагу на те, що у позовній заяві при розрахунку середньомісячної заробітної плати не враховані вимоги пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (зі змінами), а саме щодо одноразових премій, які входили до сукупного доходу помічника-консультанта ОСОБА_1 протягом 2019-2024 років що, в свою чергу, призвело до неправомірного завищення розміру заробітної плати яка, на переконання позивача, ним була недоотримана за період роботи на посаді помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, обставини даної справи, що підтверджуються наданими відповідачем доказами свідчать про те, що Апарат Верховної Ради України, здійснюючи виплату заробітної плати позивачу, діяв на підставі та у спосіб передбачений нормами спеціального законодавства України, якими визначений правовий статус помічників-консультантів народних депутатів України.

Представник позивача, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, з огляду на отримання документів разом з відзивом на позовну заяву, та вказує, що загальна сума недоотриманої заробітної плати, яка виникла становить 57654, 00 грн.

Обґрунтовуючи заяву про зменшення позовних вимог вказує, що відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. №100 (із змінами), представник позивача провела новий перерахунок недоотриманих сум заробітної плати, що є предметом судового спору.

Розрахунок проведено наступним чином:

1) оскільки відповідачем-1 позивачу була зменшена заробітна плата з 48 025,00 грн./міс. до 43 852,00 грн./міс. в перший же день роботи, то розрахунок недоотриманої заробітної плати тут не застосовується;

2) не попередження зі сторони відповідача-1 про зміну істотних умов праці (зменшення розміру заробітної плати) з листопада 2019 року. Заробітна плата у жовтні становила 43 852,00 грн./міс. У листопаді 2019 року її розмір було зменшено без жодного попередження до 36 025,00 грн./міс. Розрахунок недоотриманої заробітної плати за 2 місяці після її зменшення без будь-якого попередження здійснюється наступним чином:

Заробітна плата до її зменшення - нарахована заробітна плата за наступні 2 місяці в меншому розмірі. 43 852,00 грн. - 36 025,00 грн. = 7 827,00 грн. - недоотримана сума середньомісячної заробітної плати за 1 місяць. Оскільки попередження про зміну істотних умов праці повинно бути надане працівнику за 2 місяці до таких змін, то множимо цю суму на 2: 7 827,00 грн. х 2 міс. = 15 654,00 грн. - сума, яку зобов`язаний доплатити відповідач-1 за вказаний розрахунковий період;

3) не попередження зі сторони відповідача-1 про зміну істотних умов праці (зменшення розміру заробітної плати) з грудня 2021 року. Заробітна плата у жовтні становила 36 025,00 грн./міс. У грудні 2021 року її розмір було зменшено без жодного попередження до 15 000,00 грн./міс. Розрахунок недоотриманої заробітної плати за 2 місяці після її зменшення без будь-якого попередження буде здійснюватись наступним чином: Середньомісячна заробітна плата, що розрахована за 2 місяці до зменшення розміру заробітної плати - нарахована заробітна плата за наступні 2 місяці в меншому розмірі. 36 025,00 грн. - 15 000,00 грн. = 21 025,00 грн. - недоотримана сума середньомісячної заробітної плати за 1 місяць. Оскільки попередження про зміну істотних умов праці повинно бути надане працівнику за 2 місяці до таких змін, то множимо цю суму на 2: 21 025,00 грн. х 2 міс. = 42 050,00 грн. - сума, яку на думку позивача зобов`язаний доплатити відповідач-1 за вказаний розрахунковий період.

Отже, загальна сума недоотриманої заробітної плати, яка виникла внаслідок порушення відповідачем-1 трудового законодавства, становить: 15 654,00 грн. + 42 050,00 грн. = 57 654,00 грн.

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, у якій представник не погоджувався з доводами представника відповідача-2 викладеними у відзиві на позовну заяву.

Представник Апарату Верховної Ради України до суду подав заперечення на відповідь на відзив, та вказує, що здійснюючи виплату заробітної плати позивачу, Апатар Верховної Ради України діяв на підставі та у спосіб, передбачений нормами спеціального законодавства України, якими визначений правовий статус помічників-консультантів народних депутатів України.

Представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутність, у якій позов підтримав, та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача до суду подала відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позову та заперечення на відповідь на відзив, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду помічника-консультанта народного депутата Укаїни на підставі розпорядження Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України від 07.10.2019 року №2625-к «Про зарахування ОСОБА_1 на посаду помічника-консультанта народного депутата України», в порядку переведення з Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації.

Абзацом другим вказаного вище розпорядження визначено, що позивачу встановлено заробітну плату в сумі 48 025,00 гривень на місяць.

Призначення на посаду відбулося на підставі Подання народного депутата України ОСОБА_3 від 03.10.2019 року № б/н.

За письмовим поданням народного депутата України ОСОБА_3 позивача звільнено ІНФОРМАЦІЯ_1 з посади помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 згідно з розпорядженням Апарату Верховної Ради України від 30.07.2024 №1652-К.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та статті 3.3 Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР, помічники-консультанти народного депутата України, які працюють за строковим трудовим договором (на постійній основі чи за сумісництвом), прикріплюються до кадрового та фінансового обслуговування Апарату Верховної Ради України.

ОСОБА_1 прийнятий та звільнений з посади помічника-консультанта народного депутата України розпорядженнями керівника Апарату Верховної Ради України, та перебував у трудових відносинах з Апаратом Верховної Ради України.

Розділом IV Конституції України визначено статус Верховної Ради України, як єдиного органу законодавчої влади в Україні, який за своєю правовою природою є представницьким органом державної влади, який складають чотириста п?ятдесят народних депутатів України.

Народний депутат України присягає перед Верховною Радою України дотримуватися Конституції та законів України, виконувати свої обов?язки в інтересах всього Українського народу, які на нього покладає Закон України «Про статус народного депутата України». Зокрема, народний депутат України відповідальний за свою депутатську діяльність перед Українським народом як уповноважений нею представник у Верховній Раді України. Він зобов?язаний брати участь у роботі парламенту і його органах, виконувати їх доручення, підтримувати зв?язок з виборцями, інформувати про свою депутатську діяльність.

Народні депутати України для виконання своїх повноважень мають штат помічників-консультантів.

Положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VII) визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Дія цього Закону не поширюється, зокрема на працівників патронатних служб (пункт 18 частини третьої статті 3 Закону №889-VIII).

Розділом Х Закону N№889-VIII передбачені особливості проходження державної служби в окремих державних органах та патронатна служба, до якої належать посади помічників-консультантів народних депутатів України (частина перша статті 92 Закону №889-VIII).

Згідно із частиною другою статті 92 згаданого Закону працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи або на час діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений.

Відповідно до положень чинного законодавства України правовий статус, умови діяльності та особливості регулювання трудових відносин, оплата праці помічників-консультантів народного депутата України визначені статтею 34 Закону України «Про статус народного депутата України» від 17.11.1992 №2790-XII (далі - Закон №2790-ХII) та Положенням про помічника-консультанта народного депутата України (далі - Положення), затвердженим Постановою Верховної Ради України від 13.10.1995 р. за №379/95-ВР (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Вказані акти є спеціальними законодавчими актами для цієї категорії працівників.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2790-ХII народний депутат може мати до тридцяти одного помічника-консультанта.

Положеннями абзацу 1 частини третьої статті 34 Закону №2790-XII, частини третьої статті 1.1. Положення встановлено, що помічники-консультанти народного депутата працюють за строковим трудовим договором на постійній основі чи за сумісництвом або на громадських засадах.

Відповідно до абзацу 6 частини третьої статті 34 Закону №2790-ХII, статті 3.1., частини другої статті 3.2. Положення, народний депутат самостійно визначає кількість помічників-консультантів, які працюють за строковим трудовим договором на постійній основі, за сумісництвом і на громадських засадах у межах загального фонду, який встановлюється йому для оплати праці помічників-консультантів Постановою Верховної Ради України; здійснює їх підбір, розподіляє обов?язки між ними та здійснює особисто розподіл місячного фонду заробітної плати помічників-консультантів. Народний депутат України несе відповідальність щодо правомірності своїх рішень.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 34 Закону №2790-XII виключно за рахунок та в межах загального фонду, встановленого народному депутату на відповідний рік для оплати праці його помічників-консультантів, народний депутат здійснює розподіл коштів для виплати помічникам-консультантам: заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, заробітної плати за час відпустки, матеріальної допомоги для оздоровлення під час надання щорічної основної відпустки, грошової компенсації, передбаченої статтею 24 Закону України "Про відпустки", за всі не використані помічником-консультантом дні щорічних основної та додаткової відпусток.

Згідно із статтею 4.1. Положення розмір загального фонду оплати праці помічників-консультантів народного депутата України встановлюється Верховною Радою України.

У межах загального фонду, встановленого йому для оплати праці помічників-консультантів, народний депутат України:

1) визначає кількість помічників-консультантів, які працюють за строковим трудовим договором (на постійній основі чи за сумісництвом) або на громадських засадах;

2) здійснює розподіл місячного фонду заробітної плати помічників-консультантів, що не може бути нижчим за встановлену законом мінімальну заробітну плату;

3) звертається з поданнями до Керівника Апарату Верховної Ради України про виплату помічникам-консультантам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати, та матеріальної допомоги для оздоровлення під час надання щорічної основної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати.

Виплата заробітної плати за час щорічних основної та додаткової відпусток помічників-консультантів, грошової компенсації, передбаченої статтею 24 Закону України "Про відпустки", за всі невикористані помічниками-консультантами дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також виплати, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, здійснюються виключно за рахунок та в межах загального фонду, встановленого народному депутату України для оплати праці помічників-консультантів народного депутата України, та не можуть бути виплачені за рахунок інших бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Відповідно до пункту 3 Постанови Верховної Ради України «Про фінансове забезпечення діяльності народних депутатів України» від 07.12.2017 № 2240-VIII (із змінами, внесеними згідно із Постановами Верховної Ради України №1062-IХ від 03.12.2020; № 1067-IX від 03.12.2020; №1933-IX від 02.12.2021; № 3861-IX від 16.07.2024, загальний місячний фонд для оплати праці помічників-консультантів народних депутатів України дев?ятого скликання протягом 2019-2024 років передбачено з розрахунку на місяць у розмірі:

- з серпня по грудень 2019 року - 25 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня календарного року;

- з січня по листопад 2020 року - 25, у грудні 2020 року - 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня календарного року;

- з січня по листопад 2021 року - 25, у грудні 2021 року - 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня календарного року;

- на 2022 рік - 29,2 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня календарного року;

- на 2023 рік - 29,2 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня календарного року;

- з січня по червень 2024 року - 29,2; з липня 2024 року - 43,8 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня календарного року.

З документів поданих відповідачем-2 встановлено, що місячний фонд оплати праці помічників-консультантів народного депутата України встановлений: на 2019 рік - у розмірі 48 025,00 грн (з 30 серпня 2019 року); на 2020 рік - з січня по листопад у розмірі 52 550,00 грн, у грудні - 105 100,00 грн; на 2021 рік - з січня по листопад у розмірі 56 750,00 грн, у грудні - 113 500,00 грн; на 2022 рік - у розмірі 72 445,00 грн; на 2023 рік - у розмірі 78 372,80 грн; на 2024 рік - з січня по червень у розмірі 88 418,00 грн, з липня - 132 626, 40 грн.

Виходячи із змісту статті 34 Закону № 2790-ХII та статей 3.1., 3.2., 4.1. Положення народний депутат України самостійно здійснює підбір помічників-консультантів, розподіляє обов`язки між ними та здійснює особисто розподіл місячного фонду заробітної плати помічників-консультантів у межах загального фонду, а також несе відповідальність щодо правомірності своїх рішень.

На підставі подання народного депутата України ОСОБА_3 від 03.10.2019, народний депутата України встановив позивачу заробітну плату в сумі 48025,00 грн., на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.10.2019 Розпорядженням Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України №2625-к від 07.10.2019 позивача зараховано з 08.10.2019 на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 на час його депутатських повноважень в порядку переведення з Департаменту агропромислового розвитку Чернівецької обласної державної адміністрації. Позивачу встановлено заробітну плату в сумі 48 025,00 гривень на місяць.

Відповідно до подання народного депутата України ОСОБА_3 від 09.10.2019, Розпорядженням Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України №2910-к від 23.10.2019 ОСОБА_1 з 08.10.2019 встановлено заробітну плату в сумі 43 852 грн.

Відповідно до подання народного депутата України ОСОБА_3 від 08.11.2019, яким встановлено заробітну плату його помічникам-консультантам, Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України №3242-к від 26.11.2019 ОСОБА_1 з 01.11.2019 встановлено заробітну плату в сумі 36025,00 грн. 3 01.11.2019 загальний місячний фонд для оплати праці помічників-консультантів народного депутата України ОСОБА_3 становив: ОСОБА_1 - у розмірі 36025,00 грн.

3 01.10.2019 по 31.12.2019 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 194 381,50 грн (економія коштів склала 5,40 грн), у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 61 980,00 грн, зокрема в листопаді - 30 000,00 грн, грудні - 31 980,00 грн.

3 01.01.2020 по 31.12.2020 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 683 109,70 грн (економія коштів склала 40,30 грн), у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 109 405,00 грн, зокрема в липні - 11 205,00 грн, грудні - 98 200,00 грн.

Відповідно до подання народного депутата України ОСОБА_3 від 29.11.2021, яким встановлено заробітну плату його помічникам-консультантам, Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України №2143-к від 08.12.2021 ОСОБА_1 з 01.12.2021 встановлено заробітну плату в сумі 15000,00 грн (копії додаються). З 01.12.2021 загальний місячний фонд для оплати праці помічників-консультантів народного депутата України ОСОБА_3 становив: ОСОБА_1 - у розмірі 15 000,00 грн.

3 01.01.2021 по 31.12.2021 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 737 750,00 грн (економія коштів відсутня), в тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 156 975,00 грн, зокрема в липні - 20 000,00 грн, грудні - 136 975,00 грн.

3 01.01.2022 по 31.12.2022 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 869 111,34 грн (економія коштів склала 228,66 грн), у тому числі для виплати в грудні ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 239 000,00 грн.

3 01.01.2023 по 31.12.2023 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 875 589,41 грн (економія коштів склала 64 884,19), у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 250 000,00 грн, зокрема в липні, вересні, жовтні, листопаді, грудні - по 50 000,00 грн.

3 01.01.2024 по 31.07.2024 фонд для оплати праці помічників-консультантів ОСОБА_3 використаний у сумі 501 613,44 грн, у тому числі для виплати ОСОБА_1 разової премії за рахунок економії коштів на загальну суму 121 800,00 грн, зокрема в лютому, березні - по 35 900,00 грн, липні - 50 000,00 грн.

Отримуючи кожного місяця заробітну плату протягом 2019-2024 років позивач був обізнаний, не висловлював жодних зауважень щодо її розміру, позивач не звертався до Апарату Верховної Ради України із заявами про надання довідок про заробітну плату.

Також, позивачем не було вчинено жодних дій, для з`ясування розміру та механізму визначення заробітної плати за досить тривалий період часу, адже позивач не звертався до народного депутата з вимогою виплатити належні кошти, надавши свій розрахунок недоотриманої заробітної плати, предметом чого є даний спір між сторонами.

Доказів такого звернення, та відповідного реагування адресатом до суду позивачем також не надано.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР структура заробітної плати складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заощаджу вальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробних завдань і функцій.

Фонд оплати праці помічників-консультантів народного депутата дев`ятого скликання ОСОБА_3 , помічником-консультантом якого був ОСОБА_1 , у період з 30.08.2019 року по 31.07.2024 був розподілений народним депутатом України у повному обсязі та спрямований на виплату його помічником-консультантам заробітної плати та премії за рахунок економії коштів.

Виключно за рахунок та в межах загального фонду, встановленого народному депутату на відповідний рік для оплати праці його помічників-консультантів, народний депутат здійснює розподіл коштів для виплати помічникам-консультантам: заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, заробітної плати за час відпустки, матеріальної допомоги для оздоровлення під час надання щорічної основної відпустки, грошової компенсації, передбаченої статтею 24 Закону України "Про відпустки", за всі не використані помічником-консультантом дні щорічних основної та додаткової відпусток.

Зазначені виплати здійснюються Апаратом Верховної Ради України за поданнями народного депутата.

Відтак, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Апарату Верховної Ради України в межах фонду, що передбачений народному депутату України ОСОБА_3 на оплату праці свої помічників-консультантів, на користь ОСОБА_1 недоотриманої заробітної плати в сумі 57654,00 грн є не обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Народного депутата України ОСОБА_3 Апарату Верховної Ради України про стягнення недоотриманих сум заробітної плати, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. Г. Головко