ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 619/1630/25

провадження № 22-ц/818/4318/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: О.В. Маміної, Ю.М. Мальованого

за участю секретаря - Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КредитКапітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника Лисенка Андрія Олександровича на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2025 року, постановлене суддею Калиновською Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ТОВ «ФК «КредитКапітал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним Договором №200242970 від 03.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.01.2020 між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 було підписано Заяву (Оферту) №200242970 на укладення Договору про надання та використання платіжної картки, відповідно до умов якого Відповідачу було випущено на його ім`я платіжну картку, відкрито поточний рахунок та встановлено Ліміт, в межах якого Позичальник має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Згідно паспорту споживчого кредиту Позичальнику надається кредит шляхом безготівкового зарахування на рахунок Позичальника строком на 11 місяців, який може бути збільшений за Умовами надання та обслуговування платіжних карток. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на Рахунок споживчих кредитів Позичальника, що підтверджується випискою за кредитним договором. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року становить 145213,7 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 93295,55 грн.; заборгованість за відсотками 51918,15 грн.; заборгованість за комісією 0 грн. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись приписами глави 47 ЦК України, уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», у т.ч. і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року.

Рішенням Дергачівський районний суд Харківської області від 19 червня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року в розмірі 145213,7 грн., сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказує на те, що позивачем додано до позовної заяви договір вкладу, а не кредитний договір, а отже підстав вважати, що даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у письмовій формі у суду першої інстанції не було. Суд безпідставно зазначив, що Позивачем додано копію кредитного договору з особистим підписом Позичальника ОСОБА_1 , оскільки Позивачем копію кредитного договору до суду не надано. Суд помилково ототожнив договір по відкриттю рахунку із кредитним договором. Згідно п. 1.1 та 1.2 кредитного договору позичальник просить випустити на його ім`я картку та відкрити рахунок, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором, адже жодного згадування про саме кредитний рахунок зазначені пункти не містять. Вважає кредитний договір №200242970 неукладеним за відсутності доказів того, що банк акцептував оферту відповідача. Стверджує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит. Відсутність доказів того, що банк акцептував оферту відповідача свідчить про неукладений кредитний договір між сторонами. Звертає увагу на відсутність в матеріалах справи жодного доказу як встановлення кредитного ліміту, так і узгодження із Відповідачем підвищення ліміту, що позбавляє суд можливлості пересвідчитись в обґрунтованості позовних вимог, у тому, що Банк дійсно зарахував суму кредиту на банківську картку Відповідача, в якому саме розмірі тощо. Вважає, що додана до матеріалів справи Виписка по рахунках не містять таких необхідних реквізитів, як особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта, печатку банку, а отже є неналежним та недопустимим доказом по справі та не може братися судом до уваги. Лише сам факт наявності в матеріалах справи виписки та розрахунку боргу не робить доведеною наявність заборгованості за кредитом. Долучений позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки по суті є калькуляцією, якою первісний кредитор здійснював нарахування щоденних відсотків. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не доводить факту перерахування грошових коштів безготівковим шляхом на банківську картку Відповідача. Банк безпідставно нарахував суму процентів в розмірі 99853,70 грн. та утримав грошові кошти з Відповідача в сумі 58255 грн., а всього 158108,70 грн, тому заборгованість Відповідача перед Банком, правонаступником якого є Позивач, відсутня, а позовні вимоги відповідно не підлягають задоволенню. Крім того, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте, на зазначене вище суд уваги не звернув, лише зазначивши про зменшення витрат на правничу допомогу за відсутності факту їх оплати.

Представник позивача надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, позивач не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають дійсності і вимогам чинного законодавства. На підтвердження укладення даного договору представником позивача долучено до позовної заяви копію Заяви (Оферти) №200242970 від 03.01.2020 року, копію опитувальника клієнта-фізичної особи та копію паспорту споживчого кредиту, які підписані особистим підписом ОСОБА_1 . На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо відкриття рахунку за кредитним договором надано Виписку по рахунку за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року. З долученої до матеріалів справи виписки по картковому рахунку Позичальника можна чітко прослідкувати рух коштів по рахунку та, зокрема, видачу Банком кредитних коштів, нарахування процентів та часткове погашення Позичальником заборгованості. Вважає аргументи, наведені Відповідачем у апеляційній скарзі безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року. Також, на думку Позивача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, розумними та доведеними, оскільки до позовної заяви додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012 року, копію ордера на надання правничої (правової) допомоги № 1266140 від 01.03.2024 року, а також копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, копію витягу із замовлення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 27.02.2025 року, копію детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 06.03.2025 року та копію Рахунку на оплату №40 від 05.03.2025 року.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір №200242970 від 03.01.2020 року, з особистим підписом Позичальника ОСОБА_1 , укладений відповідно до вимог чинного законодавства у письмовій формі. ОСОБА_1 ознайомилась та прийняла умови договору. На підтвердження укладення даного договору представником позивача надано копію Заяви (Оферти) №200242970 від 03.01.2020 року, копію опитувальника клієнта-фізичної особи та копію паспорту споживчого кредиту, які підписані особистим підписом ОСОБА_1 . Аргументи щодо недоведеності акцептування Банком договору є безпідставними. Заборгованість відповідача за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком та випискою по рахункам. В свою чергу відповідачем до суду не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості. Докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим Договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості у розмірі 145213,70 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.01.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 було підписано Заяву (Оферту) №200242970 на укладення Договору про надання та використання платіжної картки- кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідачу було випущено на його ім`я платіжну картку, відкрито поточний рахунок та встановлено Ліміт, в межах якого Позичальник має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору.

На підтвердження укладення кредитного договору представником позивача долучено до позовної заяви копію Заяви (Оферти) №200242970 від 03.01.2020 року, копію опитувальника клієнта-фізичної особи та копію паспорту споживчого кредиту, які підписані особистим підписом ОСОБА_1 .

Вказаний кредитний договір укладений у письмовій формі та підписаний Сторонами.

Представником Позивача надано копію розписки позичальника про отримання картки за кредитним договором №2.01.2020 року.

Згідно пп. 1.4.2 заяви(оферти), Позичальник погоджується з тим, що акцептом його оферти про укладення Договору будуть дії Банку по відкриттю йому Рахунку Картки.

Відповідно до пп. 2.5.1 п. 2.5 Позичальник розуміє і погоджується з тим, що підставою прийняття Банком його пропозиції про укладення з ним Договору вкладу є отримання Розпорядження по вкладу Банком із підтвердженням його бажання перерахувати грошові кошти з Рахунку Клієнта на Вкладний рахунок у розмірі Вкладу, на умовах зазначеного в даному Розпорядженні по вкладу депозитного продукту Банку; прийняттям (акцептом) Банком Розділу 2 цієї Заяви будуть дії Банку по відкриттю Вкладного рахунку, перерахуванню суми Вкладу з рахунку Клієнта на Вкладний рахунок. Банк на підтвердження факту укладення з Позичальником Договору вкладу, має право (але не зобов`язаний) протягом строку, зазначеного в п. 2.6 цієї Заяви, повідомити Позичальника про акцепт його пропозиції про укладення Договору вкладу SMS- повідомленням/листом-повідомленням на електронну пошту за номером телефону/електронною адресою, вказаними в Розділі «Контактна інформація» Опитувальника-анкети або іншими засобами зв`язку. При цьому Позичальник розуміє і погоджується з тим, що Договір вкладу буде вважатися укладеним з дати виконання Банком дій, вказаних в даному пункті, незалежно від того, чи було передбачене цим пунктом повідомлення відправлене Банком, а якщо таке повідомлення було відправлене Банком - то незалежно від того, чи було таке повідомлення отримане Позичальником, або, по будь-яким причинам, було отримане ним пізніше, вказаного в п. 2.6 цієї Заяви строку.

Згідно п. 2.6. строк відповіді на оферту про укладення Договору вкладу 30 календарних днів з дати отримання Розпорядження по вкладу Банком за допомогою систем ДБО, стосовно підтвердження бажання Клієнта акцептувати Банком розділ 2 цієї Заяви.

На підтвердження відкриття Банком рахунку представником позивача долучено до позовної заяви, копію заяви на відкриття поточного рахунку, а також виписки по особовим рахункам угоди №200242970 від 03.01.2020 року.

За умовами паспорту споживчого кредиту Позичальнику надається кредит шляхом безготівкового зарахування на рахунок Позичальника строком на 11 місяців, який може бути збільшений згідно з Умовами надання та обслуговування платіжних карток.

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 кредитного договору Позичальник просить випустити на його ім`я картку та відкрити рахунок, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором.

За правилами п. 1.3 кредитного договору для здійснення операцій за Рахунком Картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на Рахунку картки, Позичальник просить встановити йому ліміт кредитної лінії під операції з Карткою та здійснювати кредитування Рахунку Картки.

На підтвердження виконання позивачем зобов`язань щодо відкриття рахунку за кредитним договором надано Виписку по рахунку за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 грошові кошти.

25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги.

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року.

Відповідач у свою чергу порушила умови договору, відповідно до яких зобов`язувалася погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №200242970 від 03.01.2020 року становить 145213,70 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 93295,55 грн.; заборгованість за відсотками 51918,15 грн.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи,якщо іншене передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч. 1 ст.625 ЦК України)

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В матеріалах справи наявні Заява (Оферти) №200242970 від 03.01.2020 року (а.с.7-8), опитувальник клієнта-фізичної особи (а.с. 9), паспорт споживчого кредиту (а.с. 10), заява про відкриття особового рахунку (а.с. 11), розписка про отримання картки № НОМЕР_1 (а.с. 12), договір про використання електронного підпису (а.с. 13), які підписані особистим підписом ОСОБА_1 .

За правилами п.п. 1.4.2 заяви (оферти), Позичальник погоджується з тим, що акцептом його оферти про укладення Договору будуть дії Банку по відкриттю йому Рахунку Картки.

Згідно Заяви (Оферти) №200242970 ОСОБА_1 за умовами договору видано кредитну картку КОКО КАРД Mastercard № НОМЕР_1 та відкрито рахунок картки № НОМЕР_2 . (а.с. 7-8)

Заява про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 (а.с. 11) та розписка про отримання картки №035240 (а.с. 12) підписані особистим підписом ОСОБА_1 .

Вищезазначене спростовує доводи апелянта щодо неукладеності кредитного договору №200242970 з первісним кредитором, відсутності доказів того, що банк акцептував оферту відповідача, а також про відсутність в пункатах договору умов про кредитний рахунок.

Стосовно тверджень апелянти про те, що позивачем додано до позовної заяви договір вкладу, а не кредитний договір, колегія суддів звертає увагу, що за умовами договору ОСОБА_1 видано кредитну картку № НОМЕР_1 та відкрито рахунок кредитної картки № НОМЕР_2 , а п.2 Розділу 2 Заяви (Оферти) №200242970 передбачена додаткова можливість укладення договору банківського вкладу для позичальника, якщо клієнт виявить бажання за допомогою систем ДБО внести грошові кошти (вклад).

Апелянт посилається на відсутність в матеріалах справи жодного доказу про розмір встановленого кредитного ліміту, його збільшення та про надання кредитних коштів ОСОБА_1 .

За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

За умовами паспорту споживчого кредиту позичальнику надається кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії (до 100 000 грн. під час укладення договору, до 200 000 грн у випадку збільшення ліміту) шляхом безготівкового зарахування на рахунок позичальника строком на 11 місяців, який може бути збільшений згідно з Умовами надання та обслуговування платіжних карток. Процентна ставка за користування кредитними коштами становить 48% річних.

Згідно пп.1.1-1.3 Заяви позичальник просить випустити на його ім`я платіжну картку, відкрити на його ім`я поточний рахунок, що буде використовуватись в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Картки, з дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку; для здійснення операцій з Рахунком Картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на Рахунку Картки, встановити йому Ліміт, в межах якого він має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту під операції з Карткою та здійснювати кредитування Картки.

За пп.1.4.3-1.4.4 Заяви позичальник погоджується з тим, що розмір Ліміту буде встановлений Банком самостійно на підставі відомостей, наданих ним Банку, та повідомлений йому згідно Умов по Карткам; строк дії Ліміту під операції з Карткою буде відповідати строку дії Договору про Картку.

Отже, із загальною вартістю кредиту за кредитним договором №200242970, яка включає суму коштів, які можуть бути надані споживачу (кредитний ліміт) та проценти за користування кредитом, ОСОБА_1 ознайомлена.

За даними виписки по особовим рахункам (а.с. 17-32), в якій вказані дата та сума проведення операцій, видача кредиту ОСОБА_1 відбувалася окремими платежами на різні суми.

Відповідач користувалася кредитними коштами, а також частково погашала заборгованість за кредитом. Так, за відомостями розрахунку заборгованості (а.с. 15-16) у період з 03.02.2020 по 02.03.2022 на погашення заборгованості за тілом кредиту було сплачено 10319,45 грн. та 47935,55 грн. заборгованості за процентами.

Вказане спростовує доводи апелянта про відсутність доказів на зарахування банком сум кредиту на банківську картку відповідача в зазначеному розмірі, а також про безпідставне нарахування банком суми процентів за користування кредитними коштами в розмірі 99853,70 грн. та утримання грошових коштів з відповідача в сумі 58255 грн. У справі, що розглядається, нарахування позивачем процентів за користування кредитом відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Права відповідача жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 , що долучені позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не є належними доказами заборгованості за кредитом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника.

Згідно з пп. 6 п. 6 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління НБУ № 163 від 29.07.2022 надавач платіжних послуг - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника/отримувача/стягувача для виконання платіжних операцій. До надавачів платіжних послуг належать банки та небанківські надавачі платіжних послуг.

За п. 8 Інструкції надавач платіжних послуг платника має право виконувати платіжні інструкції платника з урахуванням сум, що надходять на рахунок платника протягом операційного дня (поточні надходження) або за рахунок наданого платнику кредиту, якщо ці умови визначено у відповідному договорі.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

П. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 визначено, що виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Відтак, надані позивачем розрахунок і виписка з особового рахунку відповідача, є належними та допустимими доказами у справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так і суми сплачених щомісячних процентів.

Крім того, надана виписка з особового рахунку відповідача на звороті останнього аркуша засвідчена відмітками "згідно з оригіналом", "прошито, пронумеровано", особистим підписом уповноваженої особи А.Караченцева та скріплена печаткою, а отже містить обов`язкові реквізити і є належним доказом на підтвердження видачі кредитних коштів та наявності заборгованості.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного банком розміру заборгованості та контррозрахунку відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, когія суддів вважає, що матеріали справи містять відомості, що підтверджують факт укладення кредитного договору, користування кредитними коштами та наявності заборгованості за цим договором і суд першої інстанції дійшов обгрнутованого висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

На підтвердження зазначених витрат позивачем надано: Договір про надання правової допомоги (а.с. 46), Витяг із замовлення №32 (а.с. 47), Детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с. 48) та рахунок на оплату №40 від 05.03.2025 (а.с. 49).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, здійснений адвокатом на загальну суму 5000 грн. не є співмірним зі складністю справи, часом (6 год. 30 хв.), витраченим адвокатом на надання послуг, пов`язаних з підготовкою позовної заяви, оскільки справа за позовом ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не потребує проведення усних консультацій з клієнтом та не представляє для адвоката складності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 5 000,00 грн. є завищеним і, враховуючи складність справи, обсяг викнаних робіт, з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, зменшив понесені позивачем витрати на правову допомогу до 3 000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 червня 2025 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

Ю.М. Мальований