Справа №949/2288/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

присяжних: Бурлачук М.В., Клімчика В.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

за участю:

представника заявника - адвоката Клюйка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Дубровицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Клюйка А.О. (ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1193653 від 15 жовтня 2025 року) звернулася в суд із заявою та просить оголосити померлим ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження якого: Україна, Рівненська область, Дубровицький район, с. Лугове, який зник безвісти під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 .

Також просить датою оголошення померлим ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем його смерті вважати село Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявниця є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102- ІХ, в Україні було введено воєнний стан. В Україні розпочалася мобілізація, відтак ОСОБА_2 було призвано до лав Збройних Сил України.

06 липня 2022 року ОСОБА_2 зараховано в списки військової частини НОМЕР_2 . У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03 листопада 2022 року за №134, сержант ОСОБА_2 , який знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , вибув до військової частини НОМЕР_4 , де продовжив військову службу на посаді командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

У грудні 2022 року на ім`я ОСОБА_1 надійшло письмове сповіщення про те, що її син, сержант ОСОБА_2 , військовослужбовець призваний по мобілізації, 13 грудня 2022 року зник безвісти під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що в період з 15 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. 13 грудня 2022 року під час обстрілу противником із застосуванням М120мм, М82мм, автоматичного гранатомету станкового, великокаліберних кулеметів, стрілецької зброї позицій НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 було втрачено зв`язок та візуальний контакт (зниклий безвісти) з командиром бойової машини командиром 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 сержантом ОСОБА_2 . Пошукові заходи результатів не дали, подальша доля та стан ОСОБА_2 не відомий. Будь-яких зв`язок відсутній.

Військовослужбовець ОСОБА_2 виконував бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 №1475 від 04 грудня 2022 року. Перебував в індивідуальних засобах захисту.

Військовослужбовцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у ході проведення службового розслідування, підтверджено факт зникнення безвісти ОСОБА_2 під час активних наступальних дій противника.

Відомості про самовільне залишення частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу у полон ОСОБА_2 від групи військово-цивільного співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 повідомлення не надходило.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 з 15 грудня 2022 року, відносно якого відсутні відомості про місце перебування, вважається зниклим безвісти за особливих обставин під час збройного конфлікту з російською федерацією, під час ведення оборонних дій в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, а саме відходу військовослужбовців НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 на заздалегідь укріплені позиції після артилерійських обстрілів противника по позиціях 1 механізованого батальйону із застосуванням М120мм, М82мм, автоматичного гранатомету станкового, великокаліберних кулеметів, стрілецької зброї.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №560-ОД встановлено вважати факт зникнення безвісти за особливих обставин командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області 15 грудня 2022 року.

21 грудня 2022 року за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0000241 (правова кваліфікація правопорушення: ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України), досудове розслідування якого на даний час проводиться СВ Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області. Відомостей про місцезнаходження ОСОБА_2 станом на дату звернення з вказаною заявою від правоохоронних органів не надходило.

31 липня 2023 року ОСОБА_2 внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Крім того, сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_5 намагалася самостійно знайти будь-яку інформацію про безвісти зниклого ОСОБА_2 , зокрема, зверталася з запитами про надання публічної інформації до державних установ, відслідковувала соціальні мережі та здійснювала моніторинг різноманітних сайтів.

Згідно відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, інформація, яка підтверджувала перебування в полоні ОСОБА_2 , вказувала на його місцезнаходження, відсутня.

Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, наданої Державним підприємством «Український Національний Центр Розбудови Миру», відсутнє підтвердження про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, відсутня інформація про стан здоров`я ОСОБА_2 через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, відсутнє підтвердження про перебування ОСОБА_2 у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел.

Згідно відповіді з Координаційного штабу з питань поводження військовополоненими, відсутнє підтвердження від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування в полоні, стан здоров`я та місце утримання ОСОБА_2 .

Відтак, з 15 грудня 2022 року, будь-який зв`язок з ОСОБА_2 втрачено.

ОСОБА_2 жодного разу не зателефонував своїм рідним, не написав листа, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування. Власними силами рідним ОСОБА_2 встановити місцезнаходження останнього не вдалося. За місцем постійного проживання ОСОБА_2 не з`являвся більше двох років, також протягом цього часу немає відомостей про його місцеперебування, як і невідома його доля.

Разом з цим, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відсутні законні на те підстави у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

З огляду на це, існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 , який є сином заявниці, загинув під час виконання військового обов`язку по захисту держави України 15.12.2022 в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області.

У судовому засіданні представник заявниці - адвокат Клюйко А.О. вимоги заяви підтримав, просив її задоволити, з підстав зазначених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи у судове засідання не з`явився та не подав заяву про розгляд справи без представників МОУ.

Представник заінтересованої особи - Дубровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився. Проте, від Юрчук Д.В., яка представляє інтереси відділу згідно довіреності від 04 листопада 2025 року, надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу.

Заслухавши представника заявниці, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

При зверненні із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 заявниця зазначила, що рішення суду їй необхідне для реалізації своїх спадкових прав, отримання соціальних пільг, оформлення державної допомоги та вшанування пам`яті померлого військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 16.01.2025 (а.с.14).

Як встановлено судом, у зв`язку з початком повномасштабної війни 24 лютого 2022 року ОСОБА_6 був призваний на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України.

06 липня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №13 сержант ОСОБА_2 зарахований в списки особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду сержанта резерву 3 запасного взводу запасної батареї та того ж дня приступив до виконання своїх службових обов`язків за посадою (а.с.22).

20 жовтня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №118 сержант ОСОБА_2 , сержант резерву НОМЕР_7 запасної батареї НОМЕР_8 окремої артилерійської бригади, призначеного наказом командира НОМЕР_8 окремої артилерійської бригади (по особовому складу) від 16 жовтня 2022 року №38-РС який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , вважався таким, що з 19 жовтня 2022 року посаду, яку він обіймав, зда та з 20 жовтня 2022 року перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 (а.с.23).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03 листопада 2022 року №134, сержанта ОСОБА_2 , який знаходився в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 жовтня 2022 року №283-РС в розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 , з 03 листопада 2022 року вибув до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2022 року №318 (а.с.27), сержант ОСОБА_2 , призваний по мобілізації, командир бойової машини - командир 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону рахувався таким, що залучається до заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 26 листопада 2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 грудня 2022 року №325 (а.с.28), сержанта ОСОБА_2 , призваного по мобілізації, командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 вважався таким, що з 03 грудня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_4 від 03 липня 2025 року №4770 (а.с.26) сержант ОСОБА_2 дійсно в період з 28 листопада 2022 року по 13 грудня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Бахмутській міській територіальній громаді Бахмутського району Донецької області (а.с.26).

Як вбачається з матеріалів справи, заявницею ОСОБА_1 було отримано від ІНФОРМАЦІЯ_5 сповіщення сім`ї від 20 грудня 2022 року, яким повідомлено про те, що сержант ОСОБА_2 , військовослужбовець призваний по мобілізації, 13 грудня 2022 року зник безвісти під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області (а.с.20).

Разом з тим, судом встановлено, що 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області із заявою по факту зникнення безвісти 13 грудня 2022 року її сина ОСОБА_2 під час виконання бойових завдань в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області, про що того ж дня були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, та які, в подальшому були направлені за підслідністю в ГУКНП у Донецькій області, про що свідчить наявний у матеріалах справи лист ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області №8048/206/02-2022 від 31 грудня 2022 року (а.с.48).

До того ж, відомості про зникнення безвісти на території бойових дій військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 містяться в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, про що свідчить витяг №4, який сформований 05 лютого 2025 року (а.с.50).

Згідно із записом у Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_4 , реєстраційний номер 225кп/дск від 17 грудня 2022 року (а.с.38), встановлено, що близько 16.30 год. 18 грудня 2022 року при ретельній перевірці наявності особового складу 2 мр НОМЕР_5 мб в/ч НОМЕР_4 було виявлено відсутність сержанта ОСОБА_2 .. При опитуванні свідків було встановлено, що в період з 15.30 год. до 16.30 год. 13 грудня 2022 року під час обстрілу противником із застосуванням М120 мм, М82 мм, АГС-17, ВКК та СЗ з боку противника по позиціях підрозділів 1 мб в/ч НОМЕР_4 в районі Кліщіївки Донецької області було втрачено зв`язок та візуальний контакт (зник безвісти) командир бойової машини - командир НОМЕР_9 механізованого відділення 2 мв 2 мр 1 мб в/ч НОМЕР_4 сержант ОСОБА_2 .. Пошукові заходи результатів не дали, подальша доля та стан військовослужбовця невідомий. будь-який зв`язок відсутній.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 18 грудня 2022 року №3510-АД (а.с.29) призначено службове розслідування для з`ясування причин і умов зникнення безвісти сержанта ОСОБА_2 .

За результатами службового розслідування складено Акт службового розслідування, з висновку якого вбачається, що колишній командир бойової машини - командир 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 сержант ОСОБА_2 з 15 грудня 2022 року вважається зникли безвісти за особливих обставин під час збройного конфлікту з російською федерацією, під час ведення оборонних дій поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області, а саме відходу військовослужбовців НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 на укріплені позиції після артилерійських обстрілів противником.

Відомості про самовільне залишення частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу у полон командиром бойової машини - командиром 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 сержантом ОСОБА_2 від групи військово-цивільного співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 повідомлення не надходило.

У підсумку, наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №560-ОД встановлено вважати факт зникнення безвісти за особливих обставин командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області 15 грудня 2022 року (а.с.44-47).

До того ж, згідно відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України №33/8-358-6/НТ від 16 січня 2023 року (а.с.51) в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 . Також зазначено, що інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця, вказувала на його місцезнаходження, в Об`єднаному центрі відсутня.

Крім того, відсутність інформації про перебування в полоні військовослужбовця ОСОБА_2 також підтверджується випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора №06-04/2316 від 24 січня 2025 року (а.с.52).

Отже, на переконання суду, причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти за особливих обставин військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є збройна агресія російської федерації та безпосередня участь військовослужбовця у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Тому, обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України).

Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було запроваджено воєнний стан у зв`язку зі неспровокованою збройною агресією російської федерації до України. Розпочалася повномасштабна війна.

Отже, від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявниці, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20, від 07.11.2023 у справі № 607/159/23.

У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 25.10.2023 справі №607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) та від 29.05.2024 справі №127/28463/23 (провадження № 61-4764св24).

Верховний Суд наголошує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Заразом у постанові КЦС Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 Верховний Суд зазначив, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.

Водночас ч. 2 ст. 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5 роз`яснює, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений у судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20.

Також ч. 3 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті

За правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2014 № 15-рп/2004, одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим його культурним рівнем. Справедливість є однією з основних засад права та є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Тому, зважаючи на встановлені обставини справи суд застосовує норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбаченого результату враховуючи специфіку випадків зникнення осіб під час активних бойових дій і акцентує увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги про оголошення особи померлою є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення військовослужбовця ОСОБА_2 померлим.

З огляду на те, що матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 , то оголосити його померлим слід з ІНФОРМАЦІЯ_2 , а місцем його смерті вважати село Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Дубровицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою задоволити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження якого: Україна, Рівненська область, Дубровицький район, с. Лугове, який зник безвісти під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 .

Датою оголошення померлим ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місцем смерті ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати село Кліщіївка Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, , місцезнаходження: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6.

Заінтересована особа: Дубровицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: 34100, м. Дубровиця, вул. Воробинська, буд. 4, Сарненський район, Рівненська область.

Суддя: підпис.

Присяжні: підписи.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.