провадження № 2/521/7002/25
18 листопада 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді Михайлюка O.A.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, посилаючись на те, що відповідач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1863 (одна тисяча вісімсот шістдесят три) гривні 53 (п`ятдесят три) копійки та суму сплаченого судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 16.06.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області області, яке було уповноважене розглянути подану заяву від 16.06.2023 року.
Після перевірки наданих позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області встановлено, що вік відповідача 52 роки 01 місяць 27 днів, а страховий стаж відповідача складає 07 років 10 місяців.
12.07.2023 року відповідач повторно звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби відповідно Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області області, яке було уповноважене розглянути подану заяву від 12.07.2023 року.
Рішенням від 19.07.2023 року відповідачу призначено пенсію як особі з інвалідністю з 30.06.2023 року в розмірі 8365,01 грн.

Відповідно до ст. 45 Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Під час перевірки пенсійної справи в порядку контролю, Головним управлінням виявлено що до заяви надано довідку МСЕК № 517244 від 07.12.2021 року про первинне встановлення інвалідності з 07.12.2021 року та довідку МСЕК №496930 від 12.07.2023 року про повторне встановлення інвалідності з 30.06.2023 року.

Після доопрацювання пенсійної справи відповідача, на підставі листа Головного управління від 14.12.2023 року № 39895/03-16, рішенням від 14.12.2023 року уточнено дату права призначення пенсії 12.07.2023 року.

Після доопрацювання, пенсію відповідачу призначено з 12.07.2023 року в розмірі 10988,25 грн.

Рішенням про прийняття суми переплати пенсії на облік від 21.12.2023 року №4298 установлено, що у зв`язку з невірно визначеною датою права на пенсію утворилася сума переплати у розмірі 1863 (одна тисяча вісімсот шістдесят три) гривні 53 (п`ятдесят три) копійки за період з 30.06.2023 року по 11.07.2023 року, яка прийнята на облік у грудні 2023 року.

Відповідачу надіслано лист за вих. №1500-0504-8/181653 від 22.12.2023 року з пропозицією повернути зайво отримані кошти на рахунок Головного управління. Станом на теперішній час кошти відповідачем не повернуто.

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, зі змісту зазначеної статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що утримання виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Тобто, обов`язковою умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Судом під час розгляду справи встановлено, що нарахування пенсії було здійснено не внаслідок зловживань з боку відповідача чи введенням в оману працівників органів ПФУ відповідачем.

Доказом цього є те, що позивач самостійно зазначив у позовній заяві, що під час перевірки пенсійної справи в порядку контролю, Головним управлінням виявлено, що до заяви надано довідку МСЕК № 517244 від 07.12.2021 року про первинне встановлення інвалідності з 07.12.2021 року та довідку МСЕК №496930 від 12.07.2023 року про повторне встановлення інвалідності з 30.06.2023 року.

Суд зазначає, що за відсутності рахункової помилки з боку Головного управління і недобросовісності з боку пенсіонера, надмірно виплачені пенсійні кошти не підлягають поверненню, що визначено п. 1 ч. 1 статті 1215 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.11.2019 року у справі № 332/2805/18).

Судом встановлено, що допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки (тобто пов`язаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками).

Позивач не довів недобросовісності у діях відповідача, а тому відсутні підстави для примусового повернення отриманих ним коштів у вказаному розмірі.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1,2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1215 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

18.11.25