КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №364/487/24 Головуючий у І інстанції - Моргун Г.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Володарського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

У липні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Володарського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовувало тим, що 05 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір №227426481.

Відповідно до умов Договору Товариство надає клієнту кредит в розмірі 6000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2021 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАзПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 21342 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15342 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Просило суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №227426481в розмірі 21342грн.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року у задоволенні зазначеного вище позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало апеляційну скаргу, в якій посилалося на те, що рішення ухвалено судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ним, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №227426481 від 05 березня 2021 року.

Сторони за вказаним договором факторингу досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржників, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення.

Укладаючи договір факторингу з ним, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Таліон плюс», гарантував дійсність відступленого права вимоги, що узгоджується з умовами договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів недійсності переданої вимоги, а тому в силу ст. 204 ЦК України правомірність такої вимоги презюмується.

У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем при укладенні відповідного договору, і що договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, укладеного в письмовій формі.

Крім того, обставини укладення кредитного договору відповідач не спростувала належними та допустимими доказами.

Наголошує, що ним надано докази на підтвердження позовних вимог, такі докази не спростовані належним чином відповідачем, та повністю свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

В іншому доводи апеляційної скарги зводяться до неврахування судом першої інстанції принципу презумпції правомірності правочину, оскільки відповідач не спростувала правомірність кредитного договору та правомірність договору факторингу.

Вказує, що правила та умови надання кредитних коштів передбачені для банківських установ України не поширюються на надання кредитних коштів мікрофінансовими, небанківськими фінансовими установами, а відповідно, надання первинних бухгалтерських документів на підтвердження зарахування кредитних коштів не передбачено для даного виду кредитування.

Просило суд, скасувати рішення Володарського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 05 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №227426481.

Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов цього договору (п. 1.1). Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання (п. 1.2). За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються відповідно до п. 1.4 цього договору.

Згідно додатку №1 до договору графік розрахунку платежів, сума кредиту склала - 6000 грн.; нараховані проценти 882 грн.; до сплати 6882 грн.

Відповідно до Паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №227426481 відповідач отримала фінансовий кредит у розмірі - 6000 грн., на строк 30 днів, процентна ставка річних 178,85% (фіксована), загальні витрати за кредитом складають 882 грн.

Укладений договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора.

На підтвердження виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано платіжне доручення №18e4a751-6008-46a2-bdcb-53e27d1928f4 від 05 березня 2021 року на суму 6000 грн., призначення платежу переказ коштів згідно договору №227426481 від 05 березня 2021 року, ОСОБА_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Одночасно судом встановлено, що на ствердження правомочності звернення до суду стосовно стягнення заборгованості за вказаним вище договором позивачем до позовної заяви долучено копію укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс»приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Долучено копію витягу з реєстру прав вимоги №133 від 11 травня 2021 року до ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги за кредитним договором № 227426481 від 05 березня 2021 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , загальний розмір заборгованості - 14166 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 8166 грн. заборгованість по відсоткам. Оригінал такого договору, як зазначає позивач перебуває у сторін, тому до матеріалів справи долучено не завірену копію .

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2021 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАзПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 21342 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15342 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з недоведеністю набуття права вимоги.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що до позову не долучено первинних бухгалтерських документів на ствердження зарахування кредитних коштів (не надано суду належних доказів перерахування на банківський картковий рахунок відповідача грошових коштів) та не доведено наявності заборгованості за кредитними зобов`язаннями у розмірі визначеному у позовній заяві.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позову є необґрунтованими і недоведеними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б були достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України, для задоволення позову.

З висновками викладеними у рішенні суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1)передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2)правонаступництва; 3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до позивача права вимоги за договором №227426481від 05 березня 2021 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду: копію договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги; витяг з Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 та в сумі 21342 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 15342 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Разом з тим, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Таліон плюс» належало право вимоги за договором №227426481 від 05 березня 2021 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

До позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» була додана копія додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», згідно з яким вказаний договір факторингу викладений у новій редакції. Водночас, даний договір факторингу є рамковим, у тексті договору не визначено конкретно які саме права вимоги передаються/відступаються на користь ТОВ «Таліон Плюс».

Пунктами 2.1., 4.1. договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що відповідні права вимоги, які відступаються ТОВ «Таліон Плюс», визначаються Реєстрами прав вимоги. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги.

Відтак, сам по собі текст договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не підтверджує перехід прав вимоги за договором №227426481 від 05 березня 2021 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, на підтвердження виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своїх зобов`язань, щодо надання кредиту на підставі кредитного договору №227426481 від 05 березня 2021 року, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало копію платіжного доручення №18e4a751-6008-46a2-bdcb-53e27d1928f4 від 05 березня 2021 року про перерахування коштів в сумі 6000 грн., отримувач: ОСОБА_1 , кредит. рах. № НОМЕР_1 .

Разом з тим, копія вказаного документу не може вважатися належним доказом надання відповідачеві кредиту на підставі договору №227426481 від 05 березня 2021 року.

Платіжне доручення №18e4a751-6008-46a2-bdcb-53e27d1928f4 від 05 березня 2021 року було сформоване та підписане посадовою особою з прикладенням печатки самого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Воно не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції.

Надана ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» копія платіжного доручення не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу.

В матеріалах справи відсутні докази, що рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів - НОМЕР_1, належить саме ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок відповідача ОСОБА_1 на підставі договору №227426481 від 05 березня 2021 року, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на те, що ОСОБА_1 не оспорювала наявність у нього прав вимоги до неї за договором №227426481 від 05 березня 2021 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 була повідомлена про відступлення права вимоги за вказаним договором.

Колегія суддів критично ставиться до доводів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що копія витягу з договору відступлення прав вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та витягу з реєстру прав вимог №133 від 11 травня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є беззаперечними доказами, що свідчать про обґрунтованість позовних вимог, оскільки, колегія суддів враховує, що умовами договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що Реєстри прав вимоги, які мають визначати перелік прав вимоги і передаються ТОВ «Таліон Плюс», підписуються обома сторонами. Доданий витяг з реєстру прав вимог №133 від 11 травня 2021 року сформований працівником ТОВ «Таліон Плюс» в односторонньому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба