05.12.2025 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/8471/25
Провадження № 2/644/4589/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Куйбишево»

про розірвання договору оренди землі

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати Договір оренди землі, укладений 30.03.2017 між ОСОБА_1 таСільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Куйбишево», кадастровий № :02:000:0088, площею 5,3195 га, номер запису про інше речове право: 20289141, зареєстрований 28.04.2017 приватним нотаріусом Губадуловою Л.А. Харківський міський нотаріальний округ, у зв`язку зі систематичним порушенням зобов`язання з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року вищевказана позовна заява залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. ст.175,177 ЦПК України з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Для усунення зазначених недоліків позивачці судом було надано строк для їх усунення протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали від 24.09.2025 про залишення заяви без руху 26.09.2025, 22.10.2025 надсилалась позивачці за адресою, зазначеною нею в заяві, а саме: АДРЕСА_1 , проте поштові конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивачка жодних відомостей щодо зміни її місця проживання/перебування суду не надавала.

Згідно ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У строк, визначений в ухвалі суду від 24.09.2025, позивачка недоліки позовної заяви не усунула. Відтак, судом вичерпані можливі способи повідомлення позивачку про результати розгляду її заяви.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні посправі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Регламентоване ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.02.2021 року у справі "Sydorenko v. Ukraine" зазначив, таке: "… Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за не надсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявника за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.

Таким чином, позивачка не вжила жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана їй кореспонденція дійшла до неї, не поцікавилась ходом розгляду її заяви та не зверталась до суду із жодним запитом щодо стану провадження, не проявила особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжиття необхідних заходів для ознайомлення з рухом провадження у справі.

Станом на 05.12.2025 недоліки зазначені в ухвалі суду від 24.09.2025 про залишення заяви без руху позивачкою не усунуті, що дає підстави для її повернення.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд додатково роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Оскільки станом на 05 грудня 2025 року позивачка не усунула недоліки в строк, зазначений в ухвалі суду про залишення заяви без руху, тому наявні підстави для її повернення позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Куйбишево» про розірвання договору оренди землівважати неподаною та повернути позивачці, роз`яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 05.12.2025.

Суддя В.О. Попова