Провадження № 6/161/293/25
У Х В А Л А

01 грудня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Мазура Д.Г.

з участі: секретаря судового засідання Дручок О.М.,

вивчивши матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хомича Дмитра Володимировича про розстрочення виконання судового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2025 у справі № 161/17833/25,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого адвоката Хомича Д.В. подала до суду заяву у якій просить розстрочити виконання судового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.11.2025 року у справі №161/17833/25 яким стягнуто з неї на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором №312647364 від 01.05.2019 року в розмірі 13013,00 грн., судовий збір у розмірі 1126,90 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. загалом на строк 12 місяців рівними частинами по 1345,00 грн..

В обгрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду. Просить враховати, що ОСОБА_1 перебуває в скрутному матеріальному становищі і стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16139,90 грн. створить для заявника надмірний тягар, так як заявник на даний момент перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ного віку і отримує виплати на дитину у розмірі 860,00 грн на місяць, а тому ОСОБА_1 позбавлена можливості погасити суму боргу.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином, із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Від представника заявника адвоката Хомича Д.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 листопада 2025 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №312647364 від 01.05.2019 року в розмірі 13013,00 грн., судовий збір у розмірі 1126,90 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн..

20 листопада 2025 ОСОБА_1 через свого адвоката Хомича Д.В. звернулась із заявою про розстрочення виконання судового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.11.2025 року у справі №161/17833/25.

Проте слід зазначити, що вищевказане рішення не вступило в законну силу, а тому не підлягає примусовому виконанню до моменту набрання ним законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 3, 4,5, ст. 435 ЦПК України)

Пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року за №14 визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З огляду на обставини справи та те, що рішення Луцького міськрайонного суду від 17 листопада 2025 у справі №161/17833/25 не вступило в законну силу, а тому не підлягає примусовому виконанню до моменту набрання ним законної сили, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника заявника Хомича Д.В. про розстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.81,247,353,435 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката Хомича Дмитра Володимировича про розстрочення виконання судового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2025 у справі № 161/17833/25 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур