Справа № 345/6560/24
Провадження № 22-ц/4808/1372/25
Головуючий у 1 інстанції Гапоненко Р. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Бойчука І.В., Баркова В.М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сметаніков Андрій Васильович на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Гапоненком Р.В. 10 лютого 2025 року в м. Калуш Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» поданий позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 7116660, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконано в повному обсязі, надано (Меркун) ОСОБА_1 кредит на вказану суму. Вона зі свого боку умови кредитного договору не виконала. У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у (Меркун) ОСОБА_1 утворилася заборгованість в розмірі 28175,00 грн., з яких: 7000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 20475,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 700 грн - прострочена заборгованість за комісією.

28 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 93-МЛ, відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором №7116660 від 23 листопада 2022 року, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 набув позивач. Відповідачка заборгованість за кредитом не сплатила, що спонукало позивача подати цей позов про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 7116660 у розмірі 28175,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року позов задоволено.

Суд стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7116660 від 23.11.2022 року в сумі 28175,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_3 адвокат Сметаніков А.В. подав апеляційну скаргу на це рішення суду, вважаючи, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки кредитному договору, зокрема не проаналізовано цей договір на відповідність чинному законодавству у сфері захисту прав споживачів. Оскільки, відповідно до приписів чинного законодавства продавець не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими.

Також вказав на двозначність п.1.4. кредитного договору за яким позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у рекомендовану дату платежу 08 грудня 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 08 березня 2023 року (останнього дня строку кредитування). Вважає, що з таких умов договору чітко не зрозуміло, коли та за яких умов споживач повинен повернути кредитні кошти.

Таким чином, кредитор не мав права нараховувати відсотки за договором після 08 грудня 2022 року.

Відповідно до приписів ч. 1. ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний з урахуванням встановлених законодавством вимог, використовуючи свої професійні можливості, оцінити кредитоспроможність споживача, враховуючи, зокрема, строк, на який надається споживчий кредит, суму кредиту, доходи споживача, мету отримання кредиту, а також інформацію про виконання споживачем зобов`язань за кредитними операціями, включаючи зобов`язання перед іншими кредитодавцями. Оцінювання кредитоспроможності споживача здійснюється на підставі достатньої інформації, отриманої від споживача, та, за необхідності, на основі інформації, законно отриманої з інших джерел. Відтак, вважає, що невиконання цього обов`язку кредитодавця до укладення кредитного договору, виключає обов`язок позичальника, кредитоспроможність якого не перевірена належним чином, виконувати всі умови кредитного договору.

Із врахуванням наведеного, просив скасувати рішення суду в частині сплати процентів за користування кредитними коштами та задовольнити позовні вимоги лише щодо сплати тіла кредиту, тобто 7000 грн.

Позиція інших учасників справи

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» подано додаткові пояснення у справі.

Вважає, що підписанням кредитного договору відповідачка засвідчила, що вона ознайомлена з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Тобто, була у повній мірі проінформована щодо умов надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.

Після отримання права вимоги товариством не здійснювалося жодних нових нарахувань щодо стягнення заборгованості, тому свої дії щодо стягнення тіла кредиту, простроченої заборгованості за відсотками та за комісією, вважає правомірними.

Враховуючи наведене, позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Калуського міськрайонного суду без змін.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Із матеріалів справи встановлено, що ціна позову в даній справі становить 28175, 00 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

23 листопада 2022 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 7116660, згідно з умовами якого вона отримала кредит у розмірі 7 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором (а.с.12-22).

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п.1 3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. договору строк та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Згідно з п.п.1.2.,1.3. кредитного договору сума кредиту становить 7000,00 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 23.11.2022р. і складається із пільгового та поточного періодів.

Кредитні кошти надаються Позичальникові безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).

Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 08.12.2022р. (рекомендована дата платежу (п.1.3.1.)

Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 08.03.2023р. (дата остаточного погашення заборгованості (п.1.3.2.)

Пунктом 1.4. кредитного договору встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 08.12.2022р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати осточного погашення заборгованості 08.03.2023р. (останнього дня строку кредитування).

Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2275.00 грн в грошовому виразі та 94,072.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 21175,00 грн в грошовому виразі та 1052.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 9275.00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 28175.00 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період, так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 договору (п.1.5 кредитного договору).

Відповідно п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту: 700 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1575.00, які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду(п. 1.5.2. кредитного договору).

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900.00, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду(п. 1.5.3. кредитного договору).

Тип процентної ставки фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.,2.3. цього договору (п.1.6 договору).

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації позичальника на веб-сайті позивача з використанням мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Анкета-заява на кредит №7116660 від 23.11.2022 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачкою ОСОБА_3 у ТОВ «Мілоан» (а.с.27-28).

Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, ОСОБА_3 ідентифікована як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала, підписавши 23.11.2022 року із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором направленого на номер телефону, відповідний договір (W61532) (а.с.26).

Вищезазначений правочин укладений в електронній формі, згідно із Законом України «Про електронну комерцію».

Обставини укладення кредитного договору відповідачкою не заперечуються.

Відповідно до платіжного доручення від 23 листопада 2022 року ТОВ «Мілоан» перераховано на рахунок відповідачки грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. згідно договору № 7116660 (а.с. 29).

Як вбачається з копії платіжного доручення №87600270 від 23.11.2022 ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок ОСОБА_2 , дебет. рах. № НОМЕР_2 , кредит.рах№ НОМЕР_1 згідно договору № 7116660 перераховано грошові кошти в сумі 7000 грн (а.с. 29).

Обставини щодо отримання кредитних коштів у зазначеному розмірі відповідачка також не заперечує.

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати: суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту (а.с.23).

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором ТОВ «ФК «Кредит-капітал», заборгованість відповідача становить 28175,00 грн, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн; прострочена заборгованість за відсотками 20475,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 700 грн (а.с.34).

28 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 93-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7116660 від 23 листопада 2022 року (а.с. 35-43).

З витягу із Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 80-МЛ від 09 лютого 2022 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 7116660 від 23 листопада 2022 року на суму 28175,00 грн. з яких заборгованість за сумую кредиту 7000,00 грн. та заборгованість за процентами 20475,00 грн., заборгованість за комісією 700,00 грн (а.с.46).

Застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 169 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України ).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Визначаючи розмір заборгованості по кредиту, слід виходити з такого.

Укладення кредитного договору і отримання основної суми по кредиту не заперечується і не спростовано відповідачкою, тому на стягнення основної суми по кредиту (тіла) у 7 000 грн позивач має право, оскільки відповідач не подала доказів, що хоча б якась частина основної суми кредиту нею була сплачена.

Правові підстави нарахування процентів, комісії та пені регулюються умовами договору і Законом.

Так, позивач підписала умови договору щодо загального строку кредитування 105 днів (з 23.11.2022р. по 08.03.2023 р. включно). Цей загальний строк кредитування поділявся на пільговий і поточний період.

Із змісту договору виходить, що повернувши кредит у пільговий період (15 днів з дня укладення договору) позивачка мала право на сплату процентів по кредиту за зниженою процентною ставкою.

Оскільки кредит у пільговий період не повернутий, у кредитора виникло право на отримання процентів за ставкою на рівні 1,5 відсотків за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду і стандартною процентною ставкою на рівні 3% за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду як плати за користування коштами.

Матеріали справи не містять доказів про виконання обома сторонами умов договору (п.п.2.3.1., 2.3.2) щодо пролонгації кредиту.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.

Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

Нарахування комісії за надання кредиту передбачено умовами договору, а саме пунктом 1.5.1., ця комісія є разовим платежем, її нарахування не суперечить статті 8 Закону України «про споживче кредитування», з її нарахуванням погодилася відповідачка, підписавши умови договору і графік платежів, тому на стягнення комісії в розмірі 700 грн. позивач має право.

Проценти за кредитом обчислені із процентної ставки, визначеної договором за ставкою 1.5% від фактичного залишку кредиту (наданої суми) за кожен день строку користування під час пільгового періоду з 23.11.2022р. по 08.12.2022р. (15 днів): 7000 х 1,5% х 15 = 1575 грн.

Проценти за кредитом обчислені із процентної ставки, визначеної договором за ставкою 3.0 % від фактичного залишку кредиту (наданої суми) за кожен день строку користування під час поточного періоду з 09.12.2022р. по 08.03.2023р. (90 днів): 7000 х 3.0% х 90 = 18 900 грн., що загальною сумою складає 20 475 грн.

Отже, позивачем вірно обчислений розмір процентів по день закінчення строку договору і посилання апелянта, що нарахування процентів мало місце поза межами строку договору не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, оскільки умови договору є зрозумілими, зокрема і в частині повернення кредитних коштів, так і нарахування процентів та комісії.

Доводи апелянта про те, що кредитор не перевірив належним чином її платоспроможність не заслуговують на увагу, оскільки права та обов`язки сторін договору є рівними, відповідачка сама мала усвідомлювати під час укладення договору міру відповідальності за невиконання його умов, свою платоспроможність і у разі сумнівів відмовитися від його укладення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову у повному обсязі в розмірі 28 175,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 7 000 грн, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами - 20 475 грн , 700 грн. заборгованість за комісією, тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 383, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сметаніков Андрій Васильович залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач Максюта І.О.

Судді Бойчук І.В.

Барков В.М.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2025 року.