П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Київ

Справа № 758/7778/24

Провадження №22-ц/824/15097/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва,

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра»

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», про відшкодування шкоди, заподіяної майну, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва у якому просила стягнути матеріальну шкоду заподіяну пошкодженням автомобіля у розмірі 42 277,24 грн., витрати за проведення оцінки вартості заподіяного матеріального збитку у сумі 1 817,47 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов мотивований тим, що 04 серпня 2023 року донька позивача припарковала автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності, напроти будинку № 31, вздовж проїжджої частини вулиці Хорива у місті Києві. Згодом повернувшись до нього виявила, що вищевказаний автомобіль пошкоджено внаслідок падіння на нього гілок сухого дерева при температурі повітря +32С. В результаті події транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень. Розмір матеріального збитку становить 42 277,24 грн. У відповідності до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України відповідальними за збереження зелених насаджень та нагляд за ними на об`єктах благоустрою державної і комунальної власності здійснюють балансоутримувачі. Позивач було установлено, що балансоутримувачем вздовж вулиці Хорива у місті Києві є відповідач, який відповідальний за заподіяну шкоду майну позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просив вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра» як співвідповідача (надалі за текстом - відповідач 2).

09 травня 2025 року від позивача надійшла уточнена позовна заява у якій зазначено, що оскільки між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 4111.0002722 від 13.01.2023, то відшкодовувати шкоду має саме відповідач 2.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», про відшкодування шкоди, заподіяної майну - задовольнити.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 42 277 (сорок дві тисячі двісті сімдесят сім) гривень 24 копійки.

Стягнуто з КП по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 67 копійок.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що сухе гілля впало на транспортні засоби та проїжджу частину за сухої погоди при температурі +32 °С, а жодних опадів, шквального вітру чи іншої несприятливої погоди, які могли сприяти даній події 04.08.2023 не об`єктами благоустрою зеленого господарства, які перебувають у нього на балансі.

Таким чином, суд вважає, шо позивачем доведено та належними доказами підтверджено, що саме внаслідок бездіяльності відповідача 1 завдано матеріального збитку, а відтак саме з останнього має бути стягнута визначена сума збитку у розмірі 42 277,24 грн.

Разом з тим, оскільки між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено Договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами №4111.0002722 від 13.01.2023, то суд приходить до висновку, що слід стягнути вищезазначений розмір матеріального збитку із відповідача 2.

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «СК «Саламандра» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права та суд неповно з`ясував та встановив обставини справи, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва виконувало обов`язок по утримуванню зелених насаджень в належному стані а доказів того, що шкода була спричинена саме недбалістю відповідача до матеріалів справи долучена не була.

13 серпня 2025 року листом Київського апеляційного суду матеріали справи № 758/7778/24 були витребувані з Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до супровідного листа Подільського районного суду м. Києва справа № 758/7778/24 надійшла до Київського апеляційного суду 22 серпня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», про відшкодування шкоди, заподіяної майну.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2025 року справу було призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

03 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Данілова К.Ю. подала відзив на апеляційну скаргу в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Встановлено, що 04 серпня 2023 року напроти будинку № 31, вздовж проїжджої частини вулиці Хорива у місті Києві пошкоджено припаркований автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу, внаслідок падіння на нього гілок сухого дерева, у зв`язку із чим, автомобіль зазнав технічних пошкоджень.

04 серпня 2023 року слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проведено огляд місця події (початок огляду об 16.50 год. закінчення 17.50 год.) Слідчим зафіксовано, що на тротуарі біля будинку №31-А, що по вул. Хорива, росте тополя, гілля якої впали на проїжджу частину та перекрили рух.

Внаслідок падіння гілля дерева пошкоджено ряд припаркованих поруч автомобілів, зокрема, транспортний засіб марки «Skoda» модель «Fabia», 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який отримав наступні пошкодження: вм`ятини та подряпини криші автомобіля, вм`ятини та подряпини капоту, розбиття лобового скла, подряпини на правому дзеркалі заднього виду, вм`ятини та подряпини вздовж всього корпусу автомобіля з правої сторони, подряпини на задній частині автомобіля та розбиття заднього лівого габариту.

До протоколу огляду від 04 серпня 2023 року додано ілюстровані таблиці місця події, із наявним пошкодженим транспортним засобом із фрагментами впалих гілок дерева на ньому та біля нього, видимі пошкодження трипарного засобу. Відповідні докази містяться у матеріалах справи.

Між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено Договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами №4111.0002722 від 13.01.2023 (надалі за текстом - договір).

Предметом зазначеного Договору є майнові інтереси Відповідача 1, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з його обов`язком в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відшкодувати шкоду заподіяну життю та/або здоров`ю та/або майну фізичних осіб або майну юридичних осіб внаслідок здійснення своєї діяльності за ДК 021:20-8 Страхові послуги.

Застрахованою діяльністю відповідача 1 є: обслуговування зелених насаджень Подільського району міста Києва, які знаходяться у нього в повному господарському віданні, оперативному управлінні або на інших підставах, передбачених діючим законодавством.

У відповідності до п. 3.1.2 Договору страховим випадком є передбачена цим Договором подія, тобто законно визнаний відповідними державними органами, судом або самим відповідачем 1 (за погодження із ПрАТ «СК «Саламандра») факт настання цивільної відповідальності відповідача 1 перед третіми особами, яка виникла внаслідок ненавмисних дій в процесі ведення господарської діяльності, що стали причиною заподіяння шкоди: відповідальність відповідача 1 за шкоду майну третіх осіб внаслідок здійснення відповідачем 1 діяльності.

Згідно п. 6.2 Договору ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Саламандра» (по одиночній претензії) складає 100 000 грн.

Зважаючи на вищевикладене, у зв`язку із укладенням між відповідачем 1 та відповідачем 2 Договору, уповноваженими особами відповідача-1 повідомлено позивача, що йому необхідно звернутись до відповідача 2 та повідомити про страховий випадок.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами звернення позивача до відповідача 2 останнім відкрито справу №0047151.08.23/1 та 11.08.2023 проведено технічний огляд колісного транспортного засобу, яким встановлено наявність всіх вищеперерахованих механічних пошкоджень транспортного засобу.

У подальшому, з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача скеровано претензію щодо прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та здійснення виплати на користь позивача у розмірі завданої шкоди.

Оскільки факт настання цивільної відповідальності відповідача 1 переді позивачем, яка виникла в процесі ведення відповідачем 1 господарської діяльності, може бути визнана страховим випадком, позивачем скеровано на адресу відповідача 2 аналогічну по змісту претензію.

У відповідь на претензію відповідач 2 повідомили, що останні вважають передчасним визнавати майнові вимоги позивача, не надають згоди на досудове врегулювання претензії та станом на дату даного листа не вбачають підстав для виплати страхового відшкодування за Договором № 4111.0002722. Пропонують надати останнім рішення суду, яким встановлено що в результаті дій відповідача 1 завдано шкоду майну позивача.

За результатами проведеного експертного дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власнику колісного транспортного засобу «Skoda Fabia», номер кузова НОМЕР_2 , 2010 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент проведення експертного дослідження, а саме 24.05.2024, складає 42 277 грн. (сорок дві тисячі двісті сімдесят сім) гривень 24 копійки, що підтверджується висновком експертного дослідження № ЕД-19-24/33602-АВ від 24.05.2024.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належними та допустимим доказами підтверджено, що внаслідок падіння гілля на транспортний засіб позивача, відповідачем 1 завдано матеріального збитку у розмірі 42 277,24 грн.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з?ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до п. 9.2 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року та п. 5.5. Правил відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається на балансоутримувачів території.

Відповідальним за догляд за зеленими насадженнями, розміщеними на території Подільського району є комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва ().

Відповідно до п. 3.4. Статуту Комунального підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, затвердженим розпорядженням КМДА від 17.12.2001 № 2715, текст якого розміщений на офіційному веб-сайті http://podol.kievzelenbud.com/, Підприємство входить до складу Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд».

Метою діяльністю Підприємства, зокрема є утримання в належному стані парків, скверів, зелених насаджень вздовж бульварів, вулиць, та інших зелених насаджень загального користування, здійснення всього комплексу робіт по озелененню, догляду за зеленими насадженнями та їх охороні і захисту на закріпленій за підприємством території (п. 4.1.1. Статуту).

За змістом частини першої статті 13, частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, при цьому елементами (частинами) такого об`єкту благоустрою є зелені насадження на прибудинковій території.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою територію населеного пункту прилеглу до цих об`єктів; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини); відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Згідно з пунктом 3.1.4. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, утримання та благоустрій територій, підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій.

Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.

Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів (пункт 5.5. Правил).

Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). підпорядковується Київському міському голові, підзвітне та підконтрольне Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної виконавчої влади - взаємодіє з Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України.

Управління утворено рішенням Київської міської ради від 08 грудня 2016 року № 544/1548 «Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)».

Одним з основних завдань Управління є здійснення регулювання у сферах охорони навколишнього природного середовища, забезпечення екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки, у сфері поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), пестицидами та агрохіміка тами, організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, формування, збереження та використання екологічної мережі.

На підставі Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 31.01.2018 року № 87 «Поро деякі питання діяльності підприємств, установ та організацій, що належать до кому пальної власності територіальної громади міста Києва» Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва (Відповідач) підпорядковано Управлінню екології та природних ресурсів виконавчого орган) Київської міської ради (КМДА).

Враховуючи те, що подія відбулась, внаслідок падіння гілок з дерев, розміщених вздовж вулиці Хорива 31-А, яка територіально знаходиться у Подільському районі м. Києва, то балансоутримувачем, який відповідає за утримання та збереження зелених насаджень на цій території є Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м.Києва.

Відповідно до п. 3.4. Статуту Комунального підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, затвердженим розпорядженням КМДА від 17.12.2001p. №2715, текст якого розміщений на офіційному веб-сайті http://podol.kievzelenbud.com/. метою діяльністю Підприємства, зокрема є утримання в належному стані парків, скверів, зелених насаджень вздовж бульварів, вулиць, та інших зелених насаджень загального користування, здійснення всього обсягу робіт по озелененню, догляду за зеленими насадженнями та їх охороні і захисту на закріпленій за підприємством території (п. 4.1.1. Статуту ).

Таким чином, ураховуючи те, що зелені насадження вздовж вулиці Хорива, 31-А, де сталася вищевказана подія в місті Києві знаходяться на земельній ділянці загального користування, саме підприємство відповідача зобов`язане проводити необхідні заходи щодо утримання зелених насаджень на відповідній території, а також саме на нього покладено обов`язок щодо відшкодування майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля.

Відповідно до підпункту 9.1.3 пункту 9 Правил благоустрою міста Києва охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, здійснюється за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Згідно із підпунктом 9.3.4 пункту 9 Правил благоустрою міста Києва власники (користувачі, балансоутримувачі) зелених насаджень зобов`язані негайно видаляти аварійні, сухостійні дерева в разі, якщо стан їх загрожує життю, здоров`ю громадян або здатен нанести збитки юридичним особам, з відповідним наступним оформленням актів на право їх видалення у триденний термін.

Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на прилеглих територіях установ, підприємств, організацій є відповідні установи, організації, підприємства.

Відповідно до п. 4.1.2. Статуту Відповідача до мети та предмета діяльності останнього належить контроль за станом утримання та відтворення зелених насаджень на усій території району незалежно від їх відомчої належності та форм власності, видача їх власникам приписів по усуненню виявлених недоліків та утриманні зелених насаджень.

Відповідно до розділу 12 Правил, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 №105 з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди.

Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергочі огляди проводяться після сильних ураганів, вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Весняний огляд проводять з метою перевірки стану насаджень, газонів, квітників, доріжок, площадок та інших елементів благоустрою. Під час огляду уточнюють обсяги робіт з поточного ремонту, садіння дерев та чагарників, багаторічних рослин, газонів. За даними обстежень складають акт та перелік заходів, необхідних для підготовки об`єктів до експлуатації в літній період.

Під час осіннього огляду перевіряється готовність об`єктів благоустрою до зими і складається акт.

Періодичність проведення часткових оглядів визначає балансоутримувач , власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, встановив, що дерево, з якого гілка впала на автомобіль позивача по вул. Хорива, розташоване в Подільському районі на земельній ділянці загального користування, у зв`язку з чим саме КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва зобов`язане вживати необхідних заходів щодо належного утримання зелених насаджень на відповідній території.

Таким чином, відповідальність за належний догляд за зеленими насадженнями на вказаній території покладається саме на КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва, однак належного виконання цих обов`язків підприємством забезпечено не було.

Разом з тим, ПрАТ «СК «Саламандра» у своїй апеляційній скарзі стверджує, що КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва здійснювало огляд насаджень відповідно до вимог законодавства та вжило всіх необхідних заходів щодо їх утримання.

Однак матеріали справи не містять жодних відомостей про проведення планових чи позапланових (зокрема весняних, осінніх або будь-яких інших) оглядів зелених насаджень за адресою: м. Київ, вул. Хорива, а також відсутні акти обстеження стану відповідних насаджень. Відповідних доказів апелянтом до матеріалів справи долучено не було, клопотань про витребування таких доказів також не заявлялося.

За таких обставин доводи апелянта про відсутність доказів недбалості КП по утриманню зелених насаджень Подільського району м. Києва та про належне виконання ним своїх обов`язків є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, суд першої інстанції дав цим доводам правильну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку, що саме неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків перебуває у прямому причинному зв`язку з тим, що на дереві залишалися сухі гілки, які не витримали пориву вітру.

Суду не було надано доказів неправомірної поведінки позивача щодо паркування транспортного засобу у невстановленому чи забороненому місці, а також доказів існування форс-мажорних обставин, пов`язаних із несприятливими погодними умовами. Належних та достовірних доказів на підтвердження того, що шкода позивачу завдана будь-якою іншою особою та не з вини відповідача, суду також не подано.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без задоволення.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення а рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року- без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна