Провадження № 2/686/7295/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представників відповідачів Захарчук Л.В., Файчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про стягнення безпідставно збережених (утриманих) коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про стягнення безпідставно збережених (утриманих) коштів. Просить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 безпідставно збережені (утримані) кошти в сумі 20400 гривень.

На обґрунтування свого позову вказав, що 4 січня 2025 року Інспектором відділу поліцейської діяльності №2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Аністратенком В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №3791506, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. У вказаній постанові було зазначено наступні реквізити для сплати штрафу в графі «призначення платежу»: 21081300; ЕНА3791506. 21 січня 2025 року ним сплачено обумовлену у вказаній постанові суму штрафу за вказаними в ній платіжними реквізитами. Надалі, в межах строку на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень ним оскаржено вказану постанову до суду.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11.06.2025 у справі №675/146/25, з урахуванням ухвали суду від 04.08.2025, його позов задоволено та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №3791506 від 04.01.2025 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите.

Станом на день подання цієї позовної заяви сума сплаченого ним штрафу йому не повернута.

Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів визначений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013р. №787.

У випадку з позивачем на момент сплати ним штрафу підстава для такої сплати існувала, оскільки була чинною постанова у справі про адміністративне правопорушення. Відтак, не можна вважати, що кошти були сплачені помилково. Так само з огляду на обставини справи немає підстав вважати, що кошти були сплачені надміру, тобто в розмірі більшому, ніж визначений у зазначеній постанові. Надалі з огляду на набрання законної сили судовим рішенням про скасування відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідна юридична підстава відпала.

Порядок №787 застосовний до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету коштів. Оскільки сума, яка була сплачена Позивачем не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок №787 на спірні правовідносини не поширюється.

Таке твердження узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023р. у справі №910/5880/21.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала, що після визнання протиправною та скасування судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі ст. 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих коштів як таких, які утримуються в бюджеті без достатньої правової підстави. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Представник відповідача Державної казначейської служби України, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що 22.01.2025 позивачем була здійснена сплата штрафу на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №3791506 від 04.01.2025 у сумі 20400,00 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11.06.2025 по справі №675/146/25 вищезазначену постанову скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення. Отже, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного бюджету України на свою користь безпідставно збережені (утримані) кошти у сумі 20400,00 гривень. Сплачений позивачем штраф у сумі 20400,00 грн згідно квитанції від 22.01.2025 №9367-4512-7166-0727 зарахований до загального фонду Державного бюджету України. Штраф сплачений за кодом класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року № 106, контроль за справлянням надходжень за кодом бюджетної класифікації 21081300 здійснюють Міністерство юстиції України, Укртрансбезпека та Національна поліція. Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, визначена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182.

Оскільки штраф у сумі 20400,00 грн сплачений на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної інспектором відділу поліцейської діяльності № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, то контролюючим органом у цьому випадку, відповідно, є органи Національної поліції.

Таким чином, повернення коштів у сумі 20400,00 грн можливе за умови подання платником ( ОСОБА_2 ) заяви про повернення (перерахування) коштів з бюджету до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та направлення останнім подання до Головного управління Казначейства.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, ГУНП в Хмельницькій області про стягнення безпідставно збережених (утриманих коштів). Так, у позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути з Державного бюджету України на його користь, безпідставно збережені (утримані) кошти в сумі 20400 грн. 04 січня 2025 року інспектором відділу поліцейської діяльності №2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Аністратенком В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3791506, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

21 січня 2025 року позивачем сплачено суму штрафу вказаного у вищевказаній постанові за платіжними реквізитами, які зазначені у ній. В подальшому позивач звернувся за захистом своїх прав до Ізяславського районного суду із позовною заявою про оскарження постанови серії ЕНА №3791506 від 04.01.2025 року.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11.06.2025 у справі №675/146/25, з урахуванням ухвали суду від 04.08.2025, позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3791506 від

04.01.2025 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите. У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності вказані реквізити бюджетного рахунку, відкритого в органах Державної казначейської служби України, призначеного для зарахування адміністративного штрафу згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до статті 29 Бюджетного Кодексу України кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо) належать до доходів загального фонду Державного бюджету України. Рахунки для зарахування коштів від санкцій (штрафи, пеня тощо) відкриваються в органах Державної казначейської служби України. Таким чином, кошти, сплачені за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, надходять до державного бюджету через рахунки Державної казначейської служби України. Розпорядником цих коштів виступає держава. А тому, на підставі викладеного, можна дійти висновку, що ГУНП в Хмельницькій області постановою серії ЕНА №3791506 від 04.01.2025 року, лише притягнуло позивача до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу у сумі 20400 грн. та роз`яснили Порядок оскарження та сплати штрафу, що і позивач 21.01.2025 року скориставшись своїм правом, добровільно сплатив вищевказані кошти на рахунок Державної казначейської служби.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 4 січня 2025 року Інспектором відділу поліцейської діяльності №2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Аністратенком В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №3791506, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

21 січня 2025 року ОСОБА_1 було сплачено обумовлену у вказаній постанові суму штрафу за вказаними в ній платіжними реквізитами.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 11.06.2025 у справі №675/146/25, з урахуванням ухвали суду від 04.08.2025, позов ОСОБА_1 задоволений, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №3791506 від 04.01.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

До суду не надано доказів тому, що позивачу повернуто сума сплаченого штрафу в розмірі 20400 гривень, яка була визначена йому відповідно до постанови серії ЕНА №3791506. За таких обставин суд вважає, що слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 безпідставно збережені (утримані) кошти в сумі 20400 гривень.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на порядок повернення коштів визначений відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державних та місцевих бюджетів, що затверджений наказом Міністерства фінансоів України від 03.09.2013 №787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, оскільки відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду висловленої в постанові від 08 серпня 2023 року у справі №910/5880/21 - порядок № 787 застосовний до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету. Оскільки сума адміністративно-господарського штрафу, яку вніс до бюджету позивач, не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок № 787 на спірні правовідносини не поширюється (п.52).

Відповідно до п.п.53, 54, 62 вказаної постанови - Велика Палата Верховного Суду вважає, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (див., наприклад, постанови від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 52), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109)).

За змістом глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних, - так би мовити, приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях, тоді як для кондикційних зобов`язань вина не має значення, бо суттєвим є неправомірність набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки те майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість останнього(див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (пункти 45-46)). Інакше кажучи, у деліктних зобов`язаннях одна зі сторін втрачає певне майно, а інша його не набуває, тоді як у кондикційних зобов`язаннях одна зі сторін втрачає певне майно унаслідок того, що інша сторона його набуває, зокрема утримує в себе.

Беручи до уваги наявність протилежної практики Великої Палати Верховного Суду (у справах № 910/15295/18 і № 910/5880/21) та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (№ 489/6624/15-ц) щодо застосування приписів Порядку № 787 і ЦК України, з огляду на висновки, викладені у цій постанові, задля гарантування юридичної визначеності у подібних правовідносинах стосовно повернення з бюджету коштів, які утримуються без достатньої правової підстави (після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про накладення штрафу)Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульованого у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 489/6624/15-ц, за змістом якого повернення цих коштів має відбуватися тільки згідно з Порядком № 787, тобто у позасудовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 968 гривень 96 копійок сплоченого судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.1212 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 18, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 безпідставно збережені (утримані) кошти в сумі 20400 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 968 гривень 96 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: Державна казначейська служба України, адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ;

-Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, адреса: 29000, м. Хмельницький вул. Зарічанська, 7.

Повний текст рішення складено 17.11.2025 року.

Суддя: