Справа № 161/111/16-ц
Провадження № 6/161/276/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Смоковича М.В.

при секретарі судового засідання - Хилько О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа (стягувач) - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року заявники, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Луцького міськрайонного суду Волинської області з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2018 року частково задоволено позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягнуто солідарно на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за договором кредиту від 03.03.2008 року №358/С у загальному розмірі 47 159,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 грудня 2015 року становить 1 105 891 грн. 45 коп., з яких 33 090,59 доларів сума основної заборгованості, 12 053,91 доларів США штраф (фіксована частина), 2 004,39 доларів США штраф (процентна складова).

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 13.09.2018 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області залишено в силі.

Постановою Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині, що стосується ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , скасовано та направлено на новий апеляційний розгляд.

На даний час, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних сил України ухвалою Волинського апеляційного суду від 26.06.2022 року провадження у справі зупинене до закінчення терміну проходження військової служби.

Натомість, постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №59082392 від 12.09.2025 року звернуто стягнення на доходи боржника і здійснено стягнення з грошового забезпечення ОСОБА_1 .

У зв`язку з скасуванням постанови апеляційної інстанції рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2018 року не набуло чинності та обов`язок сплати боргу на даний час відсутній.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та зупинено виконання за виклонавчим листом від 02.07.2018 року.

18 листопада 2025 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло заперечення на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в якому вказано, що сам по собі факт винесення 12.09.2025 року постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не є підставою для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. На думку банку заявнику необхідно було звернутись до ДВС із заявою про зупинення виконавчого провадження або із скаргою на дії державного виконавця у зв`язку з невиконанням вимог с. 38 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні заявник, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 , адвокат Лялюга Л.В., підтримали подану заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та просили її задовольнити з підстав, які у ній зазначені.

Представник заінтересованої особи (стягувача), ПАТ КБ «ПриватБанк», Мельник В.М., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, жодних клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від неї до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення.

Судом встановлено, що 03 березня 2008 року був укладений кредитний договір №358/С відповідно до якого позивач, ПАТ КБ «Приват Банк», надав ОСОБА_2 , кошти у розмірі 50 000,00 доларів США на термін до 01 березня 2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором, 03 березня 2008 року були укладені відповідні договори поруки з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

У зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором із боржника та поручителів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2018 року позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 03 березня 2008 року №358/С у загальному розмірі 47 159,55 доларів США (сорок сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять доларів США п`ятдесят п`ять центів), що за офіційним курсом НБУ станом на 16 грудня 2015 року становить 1 105 891,45 грн., з яких 33 090,59 доларів США. сума основної заборгованості, 12 053,91 доларів США сума процентів за користування кредитними коштами, 10,66 доларів США штраф (фіксована частина), 2 004,39 доларів США штраф (процентна складова).

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 13.09.2018 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2018 року залишено без змін.

На виконання вищенаведеного рішення суду стосовно солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було видано виконавчий лист №161/111/16-ц від 09.10.2018 року.

Постановою Верховного Суду від 14.02.2019 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 13.09.2018 року залишено без змін.

Постановою Волинського апеляційного суду від 18.03.2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2018 року залишено без змін.

Постановою Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року постанову Апеляційного суду Волинської області від 13.09.2018 року, постанову Волинського апеляційного суду від 18.03.2021 року, постанову Верховного суду від 14.02.2019 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості скасовано та направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 29.06.2022 року було зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

12.09.2025 року державним виконавцем було винесено постанову у виконавчому провадженні №59082392 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 та на момент розгляду даної заяви, з боржника ОСОБА_1 було стягнуто 39605,89 грн. в рахунок погашення боргу за рішенням суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Як передбачається ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Як випливає із змісту ч.2 ст. 432 ЦПК України, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини наведені заявником у поданій заяві з метою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, до зазначених у ч.2 ст.432 ЦПК України матеріально-правових чи процесуального правових підстав не відносяться, а тому заява до задоволення не підлягає.

Крім цього, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникам, що в даному випадку вони не позбавлені права звернутися, в порядку ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», до державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження, з заявою про зупинення виконавчого провадження до розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 14, 18, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа (стягувач) - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її проголошення суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 01.12.2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович