Провадження № 2-о/592/251/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування дитини на утриманні,

УСТАНОВИВ:

22.08.2025 року заявник через свого представника адвоката Страшенко А.В. звернувся до суду з вказаною заявою і просить встановити факт перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його утриманні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є багатодітним батьком та разом з дружиною ОСОБА_3 має на своєму утриманні 3-х дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_6 , 2008 року народження, ОСОБА_5 , 2014 року народження, сина дружини, ОСОБА_7 , 2017 року народження. Зазначає, що ОСОБА_5 є його пасинком, матір`ю є ОСОБА_3 . Дитина проживає разом із ним та його дружиною, а всі витрати на утримання, включаючи забезпечення харчуванням, одягом, навчанням, лікуванням та іншими необхідними потребами, фактично несе заявник. Вказує, що встановлення зазначеного юридичного факту необхідне йому для подальшого звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з утриманням трьох неповнолітніх дітей. дитини.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала і просила задовольнити.

Управління «Служба у справах дітей Сумської міської ради» просило проводити судовий розгляд без участі представника, надано Акт обстеження умов проживання.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомлено.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, в письмовій заяві просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи визначено у частині 1 статті 315 ЦПК України.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник просить установити факт перебування на його утриманні дитини дружини - ОСОБА_5 , що у подальшому дозволить отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Так, у Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є додатком до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, як документ що підтверджує право на відстрочку вказано рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Заявлені вимоги, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ОСОБА_2 певного соціально-правового статусу - чоловіка, на утриманні якого перебуває дитина.

Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Тому смерть, до прикладу, батька дитини є підставою для припинення його обов`язку утримувати дитину.

У частині 4 статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Отже, для підтвердження перебування на утриманні заявника ОСОБА_5 необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері та батька дитини обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Заявник просить установити факт перебування дитини дружини на його утриманні і встановлення такого факту може мати негативні наслідки для батьків ОСОБА_5 , що вказує на наявність спору про право - щодо участі одного з батьків в утриманні дитини та/або ухиленні від участі в утриманні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Доведення факту перебування на утриманні заявника дитини дружини від іншого шлюбу пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких батьки не виконують своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22, провадження № 14-132цс23.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України).

Враховуючи, що вбачається спір про право, вимога заявника про встановлення факту перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його утриманні не є вимогою, яку належить розглядати в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_2 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 294, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування дитини на утриманні.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА