Провадження № 6/204/235/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Чапала Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Азарян Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Ідея Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна,

УСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за підсудністю з Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Ідея Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна.

Зі змісту заяви убачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. перебуває виконавче провадження №68058234, відкрите 05.01.2022 на підставі виконавчого напису нотаріуса №16305 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», заборгованості за кредитним договором №Р20.00404.005216546 від 03.05.2019 року.

12.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на Кредитному договорі №Р20.00404.005216546 від 03.05.2019 вчинено виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером №16305 про стягнення грошової суми у розмірі 238 486,93 грн з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк».

16.11.2023 АТ «Ідея Банк», уклало з ТОВ «ФК «Сонаті», договір факторингу №16/11-23, за яким відступило права вимоги за вказаним кредитним договором.

29.12.2023 ТОВ «ФК «Сонаті» уклало договір факторингу №29/12-23 із ТОВ «Санфорд Капітал», яким передало йому зазначені права. Таким чином, право вимоги до боржника перейшло до ТОВ «Санфорд Капітал» яке є правонаступником первісного стягувача.

У зв`язку з вищевикладеним заявник просить замінити стягувача Акціонерне товариство «Ідея Банк», на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал».

В судове засідання представник заявника не з`явився, в заяві просив суд провести розгляд даної заяви за його відсутності (а.с.5 ).

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином, будь-яких письмових клопотань чи заяв до суду не надали, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим заява розглянута за відсутності інших учасників справи.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити питання за заявою за відсутності сторін та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації судового засідання за допомогою технічних засобів.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом з`ясовано, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 05.01.2022 року, відкрито виконавче провадження №68058234, з примусового виконання виконавчого напису № 16305 від 12.11.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 238486,93 грн.( а.с.16).

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 16/11-23 (а.с.19-25).

29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір № 29/12-23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» , а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги первісного кредитора до боржника, зазначеного у реєстрі боржників (а.с.28-34), що також підтверджується витягом з реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 (а.с.35).

Із матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, а також у постанові про відкриття виконавчого провадження, становить 238486,93 грн (а.с. 16). Водночас ця сума не відповідає даним, наведеним у витягах із реєстру боржників, які подано суду як додатки до договорів про відступлення права вимоги. Так, відповідно до витягу до договору № 29/12-23 від 29.12.2023 року розмір заборгованості зазначено як 279981,04 грн (а.с.35).

Окрім того, наданий суду витяг з реєстру боржників до договору № 29/12-23 від 29.12.2023 містить лише підпис директора та печатку ТОВ «Санфорд Капітал», яке є одночасно заявником у даній справі і фактично виступає зацікавленою стороною (а.с.35). Жодних інших доказів, які підтверджують, що за договором факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал», а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги первісного кредитора саме по відношенню до боржника ОСОБА_1 , суду не надано.

Зазначені обставини не дають суду можливості переконатися у достовірності наданих витягів з реєстру боржників та правильності зазначених у них сум. Крім того, існує розбіжність між сумою заборгованості, зазначеною у виконавчому написі нотаріуса, а також постанові про відкриття виконавчого провадження, та сумами, зазначеними у витягах до договорів про відступлення права вимоги, що унеможливлює точне встановлення фактичного розміру боргу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Заміна сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали, наявні у справі, на думку суду, не є достатніми для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні №68058234.

Заміна стягувача не повинна нести формальний характер, покликаний фіксувати виключно процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, без здійснення завдань цивільного судочинства, передбачених для стадії виконання судових рішень.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 353, 433, 442 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Ідея Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя