Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3057/25
Провадження № 2/935/1129/25
У Х В А Л А

11 грудня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна,

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна, згідно якої просила суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», сарай «В», огорожа №1,2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:0332, площею 0, 25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 ;

- стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію ринкової (дійсної) вартості взамін її частки у спільній власності на транспортний засіб Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 110 000 ( сто десять тисяч) грн;

- у власності ОСОБА_2 залишити транспортний засіб Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 110 000 ( сто десять тисяч) грн.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на транспортний засіб Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 припинити.

Стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.

Дотримання вимог ст.175ЦПКУкраїни при пред`явленні позовної заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду, на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За правилами частини другої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Порядок оформлення копій документів унормований Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 року «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (далі - Правила організації діловодства).

У п.1 Розділу 1. Глави І Правил організації діловодства зазначено, що ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).Ці Правила є нормативно-правовим актом,обов`язковим для виконання всіма установами.

Так, пунктом 8 Розділу 10 Глави 2 Правил організації діловодства встановлено, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів«Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Враховуючи що позивач являється фізичною особою, то він має засвідчити копії поданих ним документів, зазначивши на них слова«Згідно з оригіналом», поставивши особистий підпис, свої ініціали (ініціал імені) та прізвища, дату засвідчення копії.

Всупереч зазначеній вимозі, ОСОБА_1 до позовної заяви долучено копії документів неналежної якості: не весь текст читається на певних документах, та надані документи незасвідчені.

Тобто, позивач має долучити до позовної заяви належним чином засвідчені копії письмових доказів належної якості.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивач вказав ціну позову 176 300 грн, але з позовної заяви не вбачається даних щодо вартості майна право власності на яке просить визнати позивач чи проведення будь-якої оцінки цього майна.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Окрім того, вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За статтею 3 зазначеного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки та чинна на дату звернення з позовною заявою..

Водночас, позивачем не долучено до позовної заяви чинних на дату звернення з позовною заявою до суду документів, що стосуються оцінки житлового будинку та земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_1 , та ринкову вартість автомобіля марки Skoda Fabia, 2014 року випуску, бежевого кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що необхідно для підтвердження ціну позову та визначення розміру судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

Ціна позову повинна бути визначена на момент пред`явлення позову з урахування грошової оцінки - об`єктивної ринкової вартості об`єкта.

Однак, в порушення вимог законодавства, позивач не долучив до позову доказу, який би підтверджував дійсну вартість майна. Відсутність доказів на підтвердження дійсної вартості майна позбавляє можливості визначити ціну позову. Зазначене також позбавляє суд можливості перевірити правильність сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно до позовної заяви долучити належні та допустимі докази, які підтверджують дійсну оцінку майна.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028 гривні.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що позивач є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору, на підтвердження чого долучив копію посвідчення серії НОМЕР_3 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до п.12. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд звертає увагу, що пунктом 12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнення від сплати судового збору військовослужбовців має місце у справах осіб, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Поданий до суду позов не стосується зазначених у даній нормі правовідносин.

Також, відповідно до п.13. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, положеннями ст. 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 згаданого Закону та даним переліком не передбачено звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору за вимогами, не пов`язаними зі статусом учасника бойових дій.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що пунктом 13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Оскільки предметом даного позову є вимога визнання права власності на частку в спільному майні та його поділу, суд дійшов висновку,що позов у даній справі не стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви відсутні.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Зважаючи на вищевикладене, у суду відсутні підстави зробити висновок щодо належного оформлення позовної заяви у відповідності до ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.95, 177,185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні та поділу майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позову без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Щербаченко