Провадження № 2/554/5391/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участі секретаря Звігольської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії, в якій прохала винести рішення про примусове стягнення з гр.. ОСОБА_1 суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 47204, 63 грн. на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відстрочити сплату судового збору.

Посилається на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Первинно пенсію по інвалідності другої групи ОСОБА_1 призначено з 10.10.2023 р. на підставі заяви про призначення пенсії від 24.11.2023 р. та виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААГ №107715 по 31.10.2024. Розмір пенсії становить - 9277,56 грн. У подальшому розмір пенсії збільшувався з підвищенням прожиткового мінімуму та відповідно до урядових постанов.

На підставі виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААГ №546157 відповідно до якої ОСОБА_1 являється особою з другою групою інвалідності продовжено виплату пенсії по інвалідності до 31.10.2026 р. Станом на 01.03.2025 р. розмір пенсії становить 9694,39 грн.

До Управління надійшов Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров?я України" від 03.03.2025 №ЦО 9013, направленого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 12.05.2025 р., згідно з яким немає підстав визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 08.10.2024 р., у зв?язку з цим управлінням призупинено виплату пенсії з 01.11.2024 р.

З урахуванням вищезазначеного, за період з 01.11.2024 р. по 31.03.2025 р. виникла переплата пенсії в розмірі 47204,63 грн.

В ході досудового врегулювання спору листами №1600-0403-8/40366 від 26.05.2025 р., №1600-0306-8/48564 від 25.06.2025 гр. ОСОБА_1 повідомлено щодо причини виникнення суми переплати пенсії та вирішення питання погашення переплати.

Також Управлінням було направлено претензію №1600-0802-8/56894 від 30.07.2025 року на адресу відповідача з повідомленням про наявну переплату пенсії, але відповіді не надходило та кошти на рахунок Управління не були повернуті.

Представником позивача зазначається, що відсутність надходження цих коштів до Пенсійного фонду України завдає шкоди державним інтересам у сфері соціального захисту населення та ускладнює процедуру виплати пенсій, у зв?язку з чим і заявляється цей позов.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін).

14 листопада 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Н.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, я якому вона прохала у задоволенні позовних вимог Головного управління пенсійного Фонду України в Полтавській області про примусове стягнення з ОСОБА_1 суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 47204,63 грн. відмовити в повному обсязі.

У відзиві зазначила, що не визнає позовні вимоги, оскільки наведені в позовній заяві твердження позивача є необґрунтованими, не підтвердженими необхідними доказами, тому не можуть братися до уваги судом. Представник відповідача вказала у відзиві, що матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживання чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню.

Представник позивача Головного управління пенсійного Фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача адвоката Нестеренко Н.М. надійшла до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, у задоволенні позовних вимог прохала відмовити з підстав викладених у відзиві, прохала стягнути з позивача витрати які поніс відповідач у зв`язку з розглядом вказаної справи.

Згідно із частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААГ№107715, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 10.10.2023 р. захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС на строк до 10.10.2024 року. Дата чергового переогляду 10.10.2024 р.

Пенсію по інвалідності ОСОБА_1 призначено з 10.10.2023 року на підставі заяви про призначення пенсії від 24.11.2023 р. та виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААГ№107715 по 31.10.2024 р. Розмір пенсії становив 9277,56 грн. У подальшому розмір пенсії збільшувався.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААГ№546157 від 24.10.2024 року, після повторного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, інвалідність встановлена до 08.10.2026 року.

Станом на 01.03.2025 р. розмір пенсії становив 9694,39 грн.

Згідно із Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 03.03.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 групу інвалідності не встановлено, не має підстав визнати особою з інвалідністю з 08.10.2024 року.

Розпорядженням ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.03.2025 № 80 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено з 01.04.2025 року, протокол рішення від 03.03.2025 р.

26.05.2025 року та 25.06.2025 року ОСОБА_1 направлялися листи про повідомлення останнього щодо переплати пенсії та причин виникнення такої переплати.

30.07.2025 року ОСОБА_1 направлялася претензія з проханням внести суму переплати.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що оскільки відповідач у добровільному порядку не повернув переплату по пенсії, то вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1ст. 4 Закону №1058).

Відповідно до ст. 9 Закону №1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б)загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(далі за текстом Порядок № 22-1).

У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1).

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).

Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та виплату пенсії, здійснено внаслідок недобросовісної поведінки відповідача.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню, оскільки підстави для вказаного відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі за наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок позивача.

Крім того, суд зазначає наступне судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, представником відповідача надано договір №05/11/25НА про надання правничої допомоги від 10.11.2025 року , копію платіжної інструкції №1.395778417.1 на суму 5000,00 грн., Акт наданих послуг від 02.12.2025 року, детальний опис робіт та наданих послуг адвоката

Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також не надання позивачем заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 4, 10, 12, 76, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, 7. адреса: м.Полтава, вул.Гоголя, 34;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1901 від 17.10.2017 року, адреса: м.Полтава, вул.Катерини Скаржинської, 12.

Суддя Т.М.Черняєва