справа № 619/6677/25
провадження № 2-о/619/210/25
Рішення

іменем України

11 грудня 2025 року м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 619/6677/25

ім`я (найменування) заявника та заінтересованої особи:

заявниця: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

Дергачівська Міська Рада,

вимоги заявниці: про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу

представник заявниці: ОСОБА_4 .

Виклад позиції заявника та заінтересованої особи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 роки помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с-щ. Козача Лопань. Зазначена особа є чоловіком заявника - ОСОБА_1 .

Про смерть ОСОБА_5 Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 68 від 19 січня 2023 року.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у шлюбі зі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб був зареєстрований 1 січня 1962 року в селі Ольховатка, Октябрського району (Бєлгородський), Бєлгородської області, Російська Федерація.

Після реєстрації шлюбу подружжя переїхало до села Гранів, Харківської області, де у тому ж році розпочало будівництво житлового будинку. У 1964 році сім`я заселилася до збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У 1964 році у подружжя народилася донька - ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 05 травня 1964 року.

У 1967 році у подружжя народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 01 грудня 1967 року.

З моменту укладення шлюбу і до дня смерті чоловіка ОСОБА_5 та ОСОБА_1 постійно проживали разом за вказаною адресою, не виїжджали на постійне місце проживання в інші населені пункти.

ОСОБА_5 помер у лікарні міста Богодухів, куди був евакуйований під час бойових дій з лікарні міста Дергачі. Поховання здійснювала ритуальна служба міста Богодухів. На момент смерті ОСОБА_1 перебувала на тимчасово окупованій території у селі Гранів.

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, яку прийняла заявниця по справі, ОСОБА_1 , шляхом подачі заяви приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. Моя заява була прийнята, спадкова справа відкрита. Але видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 не уявляється можливим у зв`язку з тим, що між подружжям не простежується родинний зв`язок.

Таким чином, встановлення юридичного факту між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 необхідно заявниці для підтвердження права на спадщину та належного її оформлення, зокрема з метою наступного вирішення питання про оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка. Тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з цією заявою.

Представник заінтересованої особи, ОСОБА_7 , просить розглянути справу без її участі, спір вирішити на розсуд суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2025 року справу прийнято до провадження за правилами окремого провадження, призначено судове засідання на 08 грудня 2025 року о 11 год.00 хв.

Заявниця підтримала позовні вимоги.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 допитана в якості свідка повідомила, що вона повністю визнає вимоги своєї матері ОСОБА_1 , підтверджує проживання рідної матері та батька однією сім`єю. Між ними були теплі сімейні стосунки, разом займалися вихованням дітей та вели спільне господарство, мали спільні обов`язки.

Заінтересована особа, ОСОБА_3 допитаний в якості свідка повідомив, що він повністю визнає вимоги своєї матері ОСОБА_1 .

Свідки:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , пояснила, що заявниця є її мамою, а померлий ОСОБА_5 є її батьком, вони проживали разом, як чоловік і дружина за адресою: АДРЕСА_1 . Робили все разом, будували, ремонтували, обробляли огород, витрачали разом кошти.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , пенсіонер, пояснив, що заявниця є його мамою, а померлий ОСОБА_5 є його батьком, вони проживали разом, як чоловік і дружина за адресою: АДРЕСА_1 . Робили все разом, і батько і мати працювали, вели спільний бюджет, будували будинок, купували всю техніку в будинок, харчування було спільним. Коли батько захворів, вже був другий день під окупацією військовими силами РФ. Ми викликали швидку, яку російські військові пропустили, та відвезла його до Дергачівської міської лікарні. З батьком поїхала його дружина. ОСОБА_3 залишився з мамою, оскільки вона потребувала допомоги. Після звільнення, с-ща ОСОБА_8 від російських загарбників, ми дізналися, що з Дергачівської лікарні, батька відвезли до Богодухівської лікарні, там він і помер. Поховала його Богодухівська міська рада Харківського району Харківської області. Зараз мама мешкає зі мною і з сестрою.

Представник заінтересованої особи Дергачівської Міської Ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за його відсутності.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 роки помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с-щ. ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 19.01.2023.

Про смерть ОСОБА_5 Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 68 від 19 січня 2023 року.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала зі ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Ольховатка, Октябрського району (Бєлгородський), Бєлгородської області, Російська Федерація. Потім переїхали до села Гранів, Харківської області, де у тому ж році розпочало будівництво житлового будинку. У 1964 році сім`я заселилася до збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У 1964 році у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , народилася донька - ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 05 травня 1964 року.

У 1967 році також народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 01 грудня 1967 року.

ОСОБА_5 помер у лікарні міста Богодухів, куди був евакуйований під час бойових дій з лікарні міста Дергачі. Поховання здійснювала ритуальна служба міста Богодухів. На момент смерті ОСОБА_1 перебувала на тимчасово окупованій території у селі Гранів, про що вона надала свої пояснення.

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, яку прийняла заявниця по справі, ОСОБА_1 , шляхом подачі заяви приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. Але видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 не уявляється можливим у зв`язку з тим, що між подружжям не простежується родинний зв`язок.

Таким чином, встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 необхідно заявниці для підтвердження права на спадщину та належного її оформлення, зокрема з метою наступного вирішення питання про оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 .

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 5 ст. 4 ЦПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності до ст. ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В порядку ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

На підставі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Частиною другою та четвертою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як установлено частиною другою статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим, нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16, від 11квітня 2023 року у справі №165/2346/20.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення заявницею факту її проживання із ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вони разом проживали з 1962 року, мають спільних дітей, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 293, 315, 317 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт сумісного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в житловому будинку АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 1962 року до дати смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка і жінки без шлюбу, що дає право на спадкування згідно 4 черги спадкоємців за законом.

Учасникам справи надіслати копію судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Повне ім`я (найменування) заявника, заінтересованих осіб:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , засіб зв`язку НОМЕР_6 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , засіб зв`язку НОМЕР_6 , е-mail: відсутній

Дергачівська Міська Рада, 62303 Харківська обл., Харківський р-н, м. Дергачі, пл. Перемоги, буд. 5, , е-mail:, засіб зв`язку +380(67) 807 28 67.

Суддя Н. В. Коваленко