Справа № 454/3487/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Сокаль справу за позовом

Червоноградської окружної прокуратури Львівської області

в інтересах Великомостівської міської ради Львівської області

до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Прокурор звернувся в суд з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що відповідач самовільно збудував паркан та господарську будівлю, частина якої розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці в м.Великі Мости Шептицького району Львівської області, яка належить до земель міської ради загального користування.

Вироком суду останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

Дана земельна ділянка підлягає поверненню та приведення в придатний для використання стан.

Великомостівська міська рада Львівської області не зверталася до суду за захистом порушеного права, хоча відомо про незаконне перебування земельної ділянки у володінні відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав. Представник відповідача адвокат Гуменюк О.Р. після ознайомлення з матеріалами справи неодноразово клопотав про відкладення судових засідань, однак відзиву на позов не подав, в судове засідання жодного разу не прибув.

Інші процесуальні дії

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 24.02.2024р. ОСОБА_1 засуджений за ч.3 ст.197-1 КК України за вчинення в 2020 році самовільного будівництва бетонного паркану та господарської будівлі (переміщення яких неможливе без нанесення їм неспівмірної шкоди та втрати цілісності фундаменту), частина яких збудована на самовільно зайнятій земельній ділянці поблизу господарства по АДРЕСА_1 .

З акта обстеження території, фототаблиці та схеми встановлено, що ОСОБА_1 не усунув самовільно збудовану господарську будівлю на земельній ділянці комунальної власності площею 14кв.м, та самовільно влаштований паркан довжиною 10,57м, чим не звільнив самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028га, яка перебуває у комунальній власності, яка розташована поблизу господарства по АДРЕСА_1 .

Із запиту та відповідей встановлено, що Великомостівська міська рада Львівської області не зверталася до суду з позовом про повернення територіальній громаді земельної ділянки, яку самовільно зайняв Ілечко З.В.

Оцінка суду

Прокурором ставиться питання про повернення територіальній громаді Великомостівської міської ради Львівської області земельної ділянки площею 0,0028га, розташованої біля господарства по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно збудовані на ній господарську будівлю та бетонний паркан.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктами "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих приписах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України, позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Відповідно до ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Частиною третьою статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та третьої статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 211 ЗК України визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка не виділялася відповідачу для будівництва господарської будівлі та відокремлення цієї ділянки до свого господарства, шляхом влаштування огорожі.

Тому правовідносини у цій справі виникли саме щодо повернення власникові самовільно зайнятої земельної ділянки під об`єктом самочинного будівництва.

За відсутності належним чином виділеної земельної ділянки та затвердженої будівельної документації та за відсутності згоди власника, така самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню її власнику територіальній громаді та влаштовані на ній будівля і огорожа підлягають знесенню.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити та повернути територіальній громаді міста Великі Мости Шептицького району Львівської області в особі Великомостівської міської ради Львівської області, самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0028га, розташовану біля господарства по вул.16 липня,4 в м.Великі Мости Шептицького району Львівської області, шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованих на цій земельній ділянці господарської будівлі площею 14кв.м і бетонного паркану довжиною 10,57м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)грн. 40коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: Шептицька окружна прокуратура, ЄДРПОУ:, місцезнаходження: вул.Св. Володимира,15, м.Шептицький, Львівська область.

Позивач: Великомостівська міська рада Львівської області, РНОКПП:04056316, місцезнаходження: вул.ЩШевченка,6, м.Великі Мости, Шептицький район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: М. Я. Адамович