Справа № 487/7354/25
Провадження № 2/487/3451/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участі секретаря судових засідань Янковець Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2025 року представник ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» Новгородова Т.М. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , яким просила стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію, за період з 01.11.2023 по 01.09.2025 року в сумі 22898,57 грн. Крім того просила стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн..

В обґрунтування позову зазначила, що в опалювальних сезонах 2021-2025 ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» здійснювало постачання теплової енергії до буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо оплати спожитої теплової енергії, що завдало позивачу матеріальну шкоду та стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 03.10.2025 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощенного позовного провадження.

Представник позивача Якименко Т.М. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважність причини неявки до суду не повідомив. Відзив не надавав.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши документи та матеріали, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків

Судом встановлено, що ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» надає послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , а отже відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються позивачем.

За вказаною адресою у ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в опалювальних сезонах 2021 -2025 року, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР.

Нарахування відповідачам сум оплати за спожиту теплову енергію здійснювалось за встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тарифами

Однак відповідачем оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2022 по 01.09.2025 року складає 22898,57 грн..

Доказів сплати цієї суми у добровільному порядку матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

За змістом п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 162 Житлового кодексу Україниви зазначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, що узгоджується з правовим висновоком ВСУ, викладеним у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс 15, у постанові Великої Палати ВС від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, від 07.07.2020 № 712/8916/17, від 15.06.2021 № 910/6077/21).

За змістом ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням наданих доказів позивачем та наявності несплаченої заборгованості за спожиту теплову енергію, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн..

Керуючись ст.ст. 141, 258,259,263-265,280, 282, 352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 22898,57 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», місцезнаходження: м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 18, Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І.О.Притуляк