Справа № 931/776/24 Головуючий у 1 інстанції: Безп`ятко О. І.
Провадження № 22-ц/802/1318/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Киці С.І.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фермерського господарства «Сім`я Янчинських», ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство юстиції України, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, визначення часток у статутному капіталі, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_1 на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 19 вересня 2025 року ,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ФГ «Сім`я Янчинських», ОСОБА_7 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, визначення часток у статутному капіталі.

Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_8 , і з цього дня відкрилася спадщина на його майно, а саме: на майнові права засновника (частка у статутному капіталі) селянського (фермерського) господарства «Сім`я Янчинських». Стверджує, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме за адресою АДРЕСА_1 . З батьком він проживав на постійній основі з 2008 року, оскільки батько постійно хворів та потребував допомоги. Однак, зареєструвався за даною адресою лише у 2010 році. Крім нього, спадкоємцями першої черги є син - ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, подавши нотаріусу в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, а також дружина - ОСОБА_6 , яка спадщину після смерті чоловіка не приймала, так як задовго до його смерті виїхала на постійне місце проживання в Італію, на спадкове майно не претендує. Після звернення до нотаріуса в м. Луцьку щодо оформлення спадкового майна після смерті батька, йому усно було повідомлено, що спадкова справа після смерті батька заводилася Локачинською державною нотаріальною конторою у 2010 році. У зв`язку з ліквідацією Локачинського району, та визначення єдиного територіального району Володимирського нотаріального округу, він звернувся у Володимирську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на 1/2 частину майнових прав засновника СФГ «Сім`я ОСОБА_9 », проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки таке свідоцтво вже видавалося та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на майнові права засновника. Зазначає, що вподальшому з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо, що на сьогодні єдиним засновником та власником СФГ «Сім`я Янчинських» являється зовсім невідома йому особа - ОСОБА_7 .. Дана особа не перебуває в жодних сімейних та родинних зв`язках з його сім`єю, та ніколи не був членом їхнього фермерського господарства, тому невідомо на якій правовій підставі останній став засновником та головою СФГ «Сім`я Янчинських». Вважає, що ОСОБА_7 незаконно та недобросовісно заволодів фермерським господарством, тому на сьогодні існує необхідність відновлення його порушеного права як законного спадкоємця після смерті батька - ОСОБА_8 , який на момент смерті був законним засновником та головою СФГ «Сім`я Янчинських».

Зазначає, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними. В даному випадку йому стало відомо, що державним нотаріусом Локачинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2011 року, згідно якого його брат ОСОБА_5 став власником усіх немайнових та майнових прав та обов`язків, що належали ОСОБА_8 , як голові СФГ «Сім`я Янчинських». Вважає, що оскільки після смерті батька він також прийняв спадщину, тому має право на 1/2 частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_8 , в тому числі на 1/2 частину майнових прав засновника СФГ «Сім`я Янчинських», а тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2011 Р№551 підлягає визнанню недійсним та скасуванню, так як видане з порушенням його спадкових прав та інтересів.

Вважає, що є порушення його права бути співзасновником СФГ «Сім`я Янчинських» і для ефективного захисту порушеного права та його відновлення ставить питання про визначення розміру статутного капіталу та визначення розміру часток учасників. Зазначає, що відновлення його корпоративних прав, які виникли в результаті спадкування, а саме неврахування його права на спадщину, що виникло після смерті батька, підпадає під розгляд у цивільній юрисдикції, так як є похідною вимогою після спадкування майнових прав (частки в статуному капіталі) СФГ «Сім`я Янчинських».

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_8 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку майнових прав засновника (частку в статутному капіталі) селянського (фермерського) господарства «Сім`я Янчинських», як на спадкове майно після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити частки в статутному капіталі селянського (фермерського) господарства «Сім`я Янчинських»: ОСОБА_4 - 50% частки статутного капіталу, що становить 150 грн; ОСОБА_5 - 50% частки статутного капіталу, що становить 150 грн, а також судові витрати стягнути з відповідачів.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 19 вересня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції, позивач, в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «Сім`я Янчинських» просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Судом встановлено, що 12 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 звернулася до Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області від імені ОСОБА_4 , з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_8 , яке складається з майнових прав засновника (частка в статутному капіталі) Фермерського господарства «Сім`я Янчинських» (т. 2 а.с. 12).

Постановою від 12.09.2024 року №968/02-31 у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено з підстав ненадання документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме: на майнові права засновника (частка в статутному капіталі) фермерського господарства «Сім`я Янчинських».

ОСОБА_4 , звертаючись до суду із позовом, покликався на те, що він, як спадкоємець за законом першої черги після смерті його батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину шляхом постійного проживання з ним на час відкриття спадщини, а тому має право на частку майнових прав засновника.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою статті 1267 ЦК України частки кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Положення частини третьої статті 1268 ЦК України вказують на необхідність для прийняття спадщини саме постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрації їх місця проживання за однією адресою, що за певних обставин може бути відмінним один від одного (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц).

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області (т.1 а.с.10).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 були ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 у передбачений законом строк та порядок звернувся до Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8 .. У вказаній заяві зазначено, що на день смерті спадкодавець проживав та був зареєстрований в с. Хорів Локачинського району. На підставі вказаної заяви нотаріус завів спадкову справу № 35/2010 до майна померлого ОСОБА_8 (т.2 а.с. 3 на звороті).

Спадкодавець ОСОБА_8 за життя заповіту не склав, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру №23330874 (т. 2 а.с. 7)

Згідно довідки Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 2010 року № 200, в с. Хорів Локачинського району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належало ОСОБА_8 , 1943 року народження, який був зареєстрований в с. Хорів, але не проживав в урочище «Заставне» Локачинського району Волинської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно складається із селянського фермерського господарства «Янчинських» в користуванні якого було 50,00 га землі, іншого майна не має. У володіння спадковим майном на протязі шести після його смерті вступив син ОСОБА_5 , який не був зареєстрований з померлим за однією адресою. Заповіт від імені померлого не посвідчувався (т.2 а.с. 7 на звороті).

У довідці виконавчого комітету Локачинської селищної ради Локачинського району Волинської області від 05 травня 2010 року № 459 зазначено, що в АДРЕСА_2 знаходиться спадкове майно, яке належало померлому ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с. 8).

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 30 серпня 2012 року визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т.3 а.с. 136-137).

30 травня 2011 року державним нотаріусом Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області видано ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на усі майнові та немайнові права та обов`язки, що належали ОСОБА_8 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, як голові селянського (фермерського) господарства «Сім`ї Янчинських» (т.2 а.с. 10 на звороті).

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 15 вересня 2014 року визнано за ОСОБА_5 право на постійне користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 50,04 га, що розташована на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування по смерті ОСОБА_8 (т.2 а.с. 102-103).Вказане рішення скасовано постановою Волинського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Старозагорівської сільської ради, Локачинської районної державної адміністрації про визнання права на спадкове майно (т.2 а.с. 104-107).

Відповідно до рішення №1 від 07.06.2011 року СГ «Сім`я Янчинських» про внесення змін до установчих документів, ОСОБА_5 , як спадкоємець у зв`язку зі смертю засновника селянського (фермерського) господарства сім`ї ОСОБА_8 , вступив в склад засновників даного господарства, а також включено в склад членів господарства наступних осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , у зв`язку з чим викладено статут в новій редакції (т.1 а.с. 168).

07 червня 2011 року зареєстровано нову редакцію статуту селянського (фермерського) господарства «Сім`ї Янчинських», затверджену засновником даного фермерського господарства ОСОБА_5 на підставі рішення №1 від 07.06.2011 року (т.1 а.с. 156-165).

Рішенням № 1 засновника СФГ «Сім`ї Янчинських» від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_5 , на підставі договору про передачу прав засновника СФГ Сім`ї Янчинських №01 від 24.10.2014 року, виключено зі складу засновників СФГ «Сім`ї Янчинських» - ОСОБА_5 та включено в склад засновників СФГ «Сім`ї Янчинських» ОСОБА_7 . Крім того, вирішено, що єдиним засновником та головою СФГ «Сім`ї Янчинських» стає ОСОБА_7 , у зв`язку із чим вирішено затвердити нову редакцію Статуту СФГ «Сім`ї Янчинських» (т.1 а.с. 201).

28 жовтня 2014 року зареєстровано нову редакцію статуту селянського (фермерського) господарства «Сім`ї Янчинських», затверджену засновником даного фермерського господарства ОСОБА_7 на підставі рішення №1 від 24.10.2014 року, членами господаства були: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 (т.1 а.с. 190-200).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, єдиним засновником фермерського господарства та його Головою є ОСОБА_7 .

Рішенням № 01/2021 від 02.12.2021 засновником СФГ «Сім`ї Янчинських» ОСОБА_7 внесено зміни до Статуту та затверджено його нову редакцію (т. 1 а.с. 259)

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначав, що спадкове майно після смерті батька прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, стверджує, що проживав на постійній основі з 2008 року, оскільки батько постійно хворів та потребував допомоги, однак зареєструвався за даною адресою лише у 2010 році. Факт проживання із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про народження, показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Отже, для застосування положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, суд має встановити зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання спадкодавця ОСОБА_8 та спадкоємців: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи та поданих доказів щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 судом встановлено, що у паспорті громадянина України НОМЕР_2 , який виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 12.06.2003 зазначено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 02 липня 1999 року (т.2 а.с. 5 зворот)

У довідці ЖКП міста Луцьк № 1386 від 26 липня 2004 року, яка видана ОСОБА_6 зазначено, що вона проживає: АДРЕСА_1 . Нижче зазначено: чоловік ОСОБА_8 1943 р.н., син ОСОБА_5 , 1975 р.н. (т.3 а.с. 39).

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_1 з 2010 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 0710- від 09.06.2017 року (т.1 а.с. 12 ).

Матеріали справи містять суперечливі докази, щодо обставин реєстрації та фактичного місця проживання спадкодавця, про що зазначено судом першої інстанції в оскарженому рішенні та враховано при відмові у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що дослідженими доказами підтверджується, що станом на 2004 -2005 роки ОСОБА_8 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, докази, які б підтверджували, що ОСОБА_8 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 у 2008 - 2009 роках в матеріалах справи відсутні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які проживають по сусідству з будинком, що належав ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 , повідомляли, що часто бачили ОСОБА_4 за вказаною адресою, позивач допомагав батькові з будівництвом, в подальшому доглядав того у зв`язку з хворобою. Однак вказані покази не є беззаперечним доказом факту саме постійного спільного проживання позивача з спадкодавцем на день його смерті.

З врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що позивачем не подано суду беззаперечних доказів його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Прийшовши до висновку про недоведеність вимог, в частині встановлення факту постійного проживання позивача з померлим ОСОБА_8 на день його смерті, суд першої інстанції мотивовано відмовив у вимогах про визнання права власності на спадкове майно, визначення часток у статутному капіталі, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, які є похідними від основної вимоги.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги заяви відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання позову, зважаючи що таке визнання порушуватиме законні права та інтереси інших осіб та фактично суперечить поведінці та діям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які передували поданню даного позову та вчинялись ними в ході реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_8 .

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність заяви ОСОБА_4 про відмову від спадщини після смерті батька. Протягом 15 років після смерті ОСОБА_8 позивач, достовірно знаючи про відкриття спадини та оформлення спадкових прав ОСОБА_5 одноосібно на себе, не заперечував вказаних обставин та не заявляв про свої спадкові права. Зокрема: в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Старозагорівської сільської ради, Локачинської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_4 стверджував, що він не претендує на спадкове майно, що залишилось після смерті батька та не заперечує щодо задоволення позову, оскільки є членом СФГ «Сім`я Янчинських», головою якого є ОСОБА_5 , а оформлення права на спадщину їм потрібно для ведення фермерського господарства. Такі пояснення ОСОБА_4 спростовують доводи, як позовної заяви, так і апеляційної скарги про його необізнаність щодо оформлення усієї спадкової маси, яка залишилась після смерті батька, одноосібно на ОСОБА_5 .

Незгода ОСОБА_4 , щодо зміни засновників та голови СФГ «Сім`я Янчинських», не може бути підставою для констатації факту порушення його спадкових прав та судового захисту в обраний ним спосіб.

Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з`ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про підставність позовних вимог є власним тлумаченням встановлених обставин справи, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 19 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: