Справа № 148/2990/25
Провадження № 2-н/148/148/25
У Х В А ЛА

про відмову у видачі судового наказу

10 грудня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 .

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"» за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до суду з заявою щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 3 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Водночас, частиною 3 статті 19 ЦПК України передбачено, що наказне провадження призначене лише для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У частині 5 статті 19 ЦПК України зазначено, що умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.4 ст.19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Із аналізу п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України вбачається, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, беручи до уваги вказані вище норми законодавства, приходжу до висновку, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу в порядку п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, заявник повинен також дотримуватися вимог ч.3 ст.19 ЦПК України.

Хоча законодавцем і не встановлено граничну межу грошових сум пов`язаних з терміном «незначний розмір», однак така межа законодавчо визначена для малозначних справ, суми, що підлягають до стягнення за якими не можуть перевищувати 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2025, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн, тобто законодавець пов`язує розрахунок підлягаючих до стягнення сум для розмежування форми розгляду справ цивільної юрисдикції з розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому вважаю, що незначний розмір грошових сум передбачений ч.3 ст. 19 ЦПК України не може перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30280,00 грн.

Між тим, в порушення зазначених норм представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження та просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 422757,52 грн, який в свою чергу не можна віднести до грошових сум незначного розміру, для стягнення яких ЦПК України призначено інститут наказного провадження, з огляду на зазначене вище, оскільки даний розмір перевищує межу навіть допустимої ціни позову для малозначних справ.

Згідно п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявлена до стягнення сума заборгованості не відповідає змісту і завданню наказного провадження в цивільному судочинстві (враховуючи її значний розмір), приходжу до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити представнику ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"», що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до частини 7 статті 14 ЦПК України копія ухвали направляється представнику заявника засобами підсистеми «Електронний суд», що не позбавляє учасників справи отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Дамчук