Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/14/25
Провадження № 2/528/195/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2025 року м. Гребінка

12 грудня 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Ігнатущенко І.М., з участю: представника позивача, адвоката Січкара О.С., представника відповідача, адвоката Гордієнка Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно незаконною та скасування державної реєстрації нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно незаконною та скасування державної реєстрації нерухомого майна.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 03.10.2023 року постановою Полтавського апеляційного суду рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.12.2022 року скасовано, ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Українська універсальна біржа, про визнання договору купівлі-продажу житлової квартири дійсним та про визнання права власності на житлову квартиру відмовлено, справа №528/644/22.

Зазначає, що не зважаючи на вищевказану постанову суду, ОСОБА_2 зареєструвала на себе право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , використавши при реєстрації, як підставу для реєстрації, рішення Гребінківського районного суду Полтавської області, яке не набрало законної сили та, крім того, було скасоване апеляційним судом.

Вказує, що вищевказана державна реєстрація житлової квартири є незаконною та протиправною, та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати незаконною, протиправною державну реєстрацію права власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 . Скасувати державну реєстрацію права власності житлової квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 . Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.04.2025 року ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 14.01.2025 року скасовано. Справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.04.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , вчиняти будь-які нотаріальні дії, спрямовані на відчуження житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Накладено арешт на житлову квартиру, яка розташована за АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Витребувано у Виконавчого комітету Гребінківської міської ради (Відділ ЦНАП) відомості про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме, на житлову квартиру АДРЕСА_1 , на ОСОБА_2 , НОМЕР_1 .

17.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача, адвоката Гордієнка Ю.П. надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві зазначено, що обставини, вказані ОСОБА_1 у позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам, що відбулися, оскільки рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Українська універсальна біржа, про визнання договору купівлі продажу житлової квартири дійсним та про визнання права власності на житлову квартиру задоволено повністю. Рішення суду набрало законної сили 10.01.2023 року.

На підставі рішення, яке набрало законної сили 10.01.2023 року, та заяви ОСОБА_2 від 19.01.2023 року, реєстраційний № 53821216, 23.01.2023 року державним реєстратором Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Заєць Ларисою Володимирівною було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначає, що звернувшись до Гребінківського районного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно незаконною та скасування державної реєстрації нерухомого майна, ОСОБА_1 жодним належним доказом не обґрунтувала свої позовні вимоги. Тобто, ОСОБА_1 не надала до Гребінківського районного суду Полтавської області жодного належного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно незаконною та скасування державної реєстрації нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно незаконною та скасування державної реєстрації нерухомого майна відмовити; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

05.03.2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. У відповіді зазначено, що відповідач ОСОБА_2 була учасником апеляційного розгляду по справі №528/644/22, відкритої за її позовом та знала, що постановою Полтавського апеляційного суду від 03.10.2023 року рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.12.2022 року скасовано.

Тобто набуття відповідачем права власності відбулося на підставі скасованого рішення в апеляційному порядку. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Крім того, 05.03.2025 року ОСОБА_1 було подано заяву в порядку ст. 49 ЦПК України.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явилася, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача, адвокат Січкар О.С., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, відповідно до заяв, що містяться у матеріалах справи, просить відмовити позивачу у задоволені позову у повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Гордієнко Ю.П., у судовому засіданні зазначив, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, що ОСОБА_2 нічого не порушила, державна реєстрація була проведена на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно, просить відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.12.2022 року, справа №528/644/22 (провадження 2/528/325/22), позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Українська універсальна біржа, про визнання договору купівлі-продажу житлової квартири дійсним та про визнання права власності на житлову квартиру задоволено повністю.

Визнано реальним та виконаним договір купівлі-продажу НГР-523 від 23.01.2002 року житлової квартири АДРЕСА_1 , який був укладений та зареєстрований між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 23.01.2002 року.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на 3-х кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_4 . Рішення суду набрало законної сили 10.01.2023 року, про що проставлено відповідну відмітку секретарем суду (а.с.33-37).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу:320826852, 19.01.2023 року державним реєстратором Заєць Л.В. була проведена державна реєстрація права власності на підставі рішення суду №528/644/22, виданого 05.12.2022 року Гребінківським районним судом Полтавської області. Власник ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , розмір частки 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 66165952 від 23.01.2023 року, 11:21:47 (а.с.38).

Однак, постановою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 03.10.2023 року, справа 528/644/22 (провадження 2-ц/814/2843/23), апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області 05.12.2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Українська універсальна біржа, про визнання договору купівлі-продажу житлової квартири дійсним та про визнання права власності на житлову квартиру відмовлено (а.с. 08-10).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном за власною волею.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних цілей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.

З урахуванням вищевказаних норм суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 на законних підставах звернулася до державного реєстратора з метою реєстрації речового права на нерухоме майно, оскільки на момент державної реєстрації рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.12.2022 року набрало законної сили.

Втім, в подальшому рішення Гребінківського районного суду Полтавської області було скасоване постановою Полтавського апеляційного суду, що в свою чергу призвело до певних правових наслідків, які стали підставою звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним позовом.

Згідно з абзацом 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 26 вказаного Закону, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №645/3067/19, від 17.08.2022 року у справі №450/441/19, від 22.08.2022 року у справі №597/977/21, належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, які підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Заєць Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66165952 від 23.01.2023 року, є таким, що підлягає скасуванню, оскільки саме такий спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та забезпечить його поновлення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 158 ч.ч. 7, 8 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 1211,20 гривень та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 гривень.

У відповідності до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 182, 203, 215, 317, 319, 321, 328, 346 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 82, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно незаконною та скасування державної реєстрації нерухомого майна задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 66165952 від 23.01.2023 року, державного реєстратора Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області Заєць Л.В.

Скасувати державну реєстрацію права власності житлової квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 , НОМЕР_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , судовий збір за подання позову в розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, документально підтверджених витрат на правничу допомогу буде здійснено після подання доказів щодо таких витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. В. Татіщева