РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає спільно із позивачкою. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2019 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 гривень щомісячно.

Позивачка стверджує, що з дня ухвалення судового рішення її матеріальний стан погіршився, так як через стан здоров`я вона звільнилася з роботи, а матеріальний стан відповідача покращився, оскільки він офіційно працевлаштувався, має стабільний дохід, окрім того, отримав дохід від продажу нерухомості, а тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2019 року ОСОБА_2 до сплати на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, та стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення сином повноліття.

Процесуальні дії суду під час судового розгляду:

Ухвалою від 17 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено його проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.

23 липня 2025 року представником відповідача адвокатом Жуком Ю.Б. подано суду заяву про відкладення судового засідання з підстав неможливості відповідача прибути до суду, оскільки він перебуває в зоні бойових дій. Просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та подати відзив на позов.

30 липня 2025 року від представника відповідача - адвоката Жука Ю.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій він просить врахувати те, що на утриманні відповідача є ще одна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої він сплачує аліменти у розмрі частки від його заробітку. Також зазначив, що матеріальний стан відповідача навпаки погіршився. Так, згідно даних Пенсійного Фонду України (Форма ОК-5), дохід Відповідача в 2019 році становив за рік 50076.00 грн., а в 2025 році становить 28364.07 грн., тобто має місце погіршення матеріального стану відповідача. У задоволенні позову просив відмовити повністю.

04 серпня 2025 року від представника позивача адвоката Павлюка Р.С. надійшла відповідь на відзив, у якій він зауважує, що заявлена Позивачем вимога щодо стягнення з Відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), відповідає вимогам діючого законодавства щодо обов`язку утримання дитини оскільки отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини і даний розмір аліментів жодним чином не буде надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб дитини. Окрім того, ОСОБА_2 30 квітня 2025 року призваний на військову службу по мобілізації у Збройні сили України, що підтверджує і сам представник відповідача ОСОБА_5 у своєму клопотанні від 23 липня 2025 року. Згідно з інформацією, котра знаходиться у відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, адреса: https://social.mil.gov.ua/groshove-zabezpechennya/rozrakhunok-hroshovoho-zabezpechennia-viiskovosluzhbovtsia-calculiator.html-, грошове забезпечення солдата (матроса) першого року служби складає не менше 20 276, 32 грн. на місяць (без додаткових доплат). Тобто, матеріальний стан відповідача не погіршився, а навпаки, покращився. Просив відхилити заперечення відповідача ОСОБА_2 , вказані у відзиві на позовну заяву позивача ОСОБА_1 , а заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

09 вересня 2025 року від представника відповідача - адвоката Жука Ю.Б. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з підстав того, що відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, що підтвердив копією довідки № 4672 від 16.06.2025 року, та у клопотанні зазначив, що відповідач в даний час знаходиться у зоні активних бойових дій. З підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, просив провадження у справі зупинити, оскільки така підстава є обов`язковою для суду.

16 вересня 2025 року представник позивачки адвокат Павлюк Р.С. подав заперечення на клопотання про зупинення провадження, просив залишити його без задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_2 користується на договірній основі професійною правничою допомогою адвоката Жука Ю.Б., котрий, використовуючи той же принцип «змагальності», зазначений у ст. 12 ЦПК, реалізовуючи свої процесуальні права, надав ґрунтовний відзив на позовну заяву з чіткім розумінням своєї позиції щодо позовних вимог, а точніше повного заперечення проти їхнього задоволення, з додаванням письмових доказів до відзиву. Тобто відповідач не обмежений у своїх процесуальних правах, маючи у справі представника та може їх належним чином реалізовувати.

22 жовтня 2025 року адвокат Жук Ю.Б. надіслав на адресу суду повідомлення про припинення представництва відповідача у даній справі у зв`язку із зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

01 грудня 2025 року до суду надійшло повторне клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до припиненя перебування його у складі Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, завчасно подали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, також разом із клопотанням про зупинення провадження у справі подав суду заяву про те, що якщо у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі буде відмовлено, то розгляд справи відкласти та повідомити його про наступне судове засідання у справі шляхом направлення йому судової повістки на вказану ним адресу. Проте суд не бере до уваги дану заяву відповідача, так як раніше у попередньому клопотанні про зупинення провадження у справі він вже просив суд у разі відмови у задоволенні цього клопотання відкласти розгляд справи та повідомити його про наступне судове засідання, що й судом було зроблено. Однак станом на сьогоднішній день суд розцінює повторну заяву відповідача про відкладення розгляду справи як затягування її розгляду, що суперечить вимогам ч.1 ст. 2 ЦПК України та порушує право сторін на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області по справі № 154/1196/19 від 23 вересня 2019 року змінено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.05.2017 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із 888 грн. щомісячно на 1600 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з Договору оренди житлового приміщення від 19.03.2019 року, ОСОБА_6 разом з її сином ОСОБА_7 винаймають для проживання помешкання на АДРЕСА_1 . Окрім того, факт проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_8 стверджується заявою ОСОБА_9 , власника помешкання на АДРЕСА_1 . Згідно договору оренди житла, ОСОБА_1 сплачує щомісячно за оренду помешкання 2300 злотих та 400 злотих за комунальні послуги.

Довідкою І го Ліцею у «Хмарі» у м. Варшава стверджується, що ОСОБА_10 успішно пройшов процес вступу до даного ліцею до 2-го класу 4-річного ліцею і з 01.09.2025 року буде навчатися у цій школі. Обов`язковий щомісячний платіж за навчання становить 50 злотих.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_10 дійсно проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , яка несе витрати з його утримання.

Окрім того, суд бере до уваги наявність на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно судового наказу від 24 серпня 2022 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

З довідки № 4672 від 16.06.2025 року, виданої командиром в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_11 , вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

З довідки № 2/2668 від 28.11.2025 року, виданої начальником групи персоналу штабу в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у вказаній в/ч з 05.11.2025 року.

Таким чином, ОСОБА_2 є військовослужбовцем та має стабільний, регулярний дохід, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці.

При ухваленні рішення суд бере до уваги стан здоров`я дитини (згідно висновку обслідування від 30.08.2024 року, виданого Медичним офісом АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 має ваду серця), наявність ще однієї дитини на утриманні відповідача, права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням суду від 23 вересня 2019 року з відповідача на утримання сина, з твердої грошової суми в розмірі 1600 гривень щомісячно на 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення неповнолітніх дітей.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

У матеріалах справи міститься товарний чек від № 281/2 від 04.08.2025 року, який свідчить про оплату позивачем ОСОБА_1 послуг перекладача з польської мови на українську на суму 3700 грн. Як зазначає у відповіді на відзив представник позивачки ОСОБА_13 , переклад документів позивачка була змушена зробити, щоб подати відповідь на відзив.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати у зв`язку з розглядом справи в суді є обгрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому стягує їх з відповідача на її користь.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 7-13, 263, 265, 273, 280, 430 ч.1 ЦПК України, ст. 150, 181-183, 192 СК України, враховуючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, ст. 51 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ) про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2019 року ОСОБА_2 до сплати на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень щомісячно на кожну дитину, на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на оплату послуг перекладача в розмірі 3700 (три тисячі сімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК