Справа № 143/685/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
25.11.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бойка А.В.,
з участю секретаря Шуваріної В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ДУБИ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,-
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ДУБИ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості.
30.08.2019 між позивачем та ФГ «ДУБИ» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, однак всупереч умовам договору оренди, відповідач свої зобов`язання щодо сплати позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою належним чином не виконує та має заборгованість перед позивачем за оренду землі за період з 2023 по 2024 рік.
Ухвалою суду від 21.10.2025 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Байдак В. Г. не з`явилися, однак позивач надіслав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
В судове засідання представник ФГ «ДУБИ», не з`явився також, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а. с. 46, 51). Відзив не подав.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких міркувань.
30.08.2019 між ОСОБА_1 та ФГ «ДУБИ» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років з урахуванням ротації культур. Термін закінчення дії договору 31.12.2029 (а. с. 9-12).
Відповідно до п.11 Договору, орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року. Сторони домовилися, що орендна плата сплачується орендодавцю за місцезнаходженням орендаря у бухгалтерії за наступною адресою: с. Спичинці Погребищенського району Вінницької області (зараз с. Спичинці Погребищенської МТГ Вінницького району Вінницької області). Якщо орендодавець не звернувся для отримання орендної плати до орендаря за адресою, що вказана вище у визначені даним договором строки та терміни, орендар звільняється від відповідальності за порушення строків виплати орендної плати. В разі попередньої письмової домовленості між сторонами (письмова заява орендодавця і письмове погодження орендаря), орендар може здійснити виплату орендної плати в зручному для орендодавця місці, або сплатити її шляхом направлення на рахунок вказаний орендодавцем у письмовій заяві або в інший спосіб не заборонений законом.
Однак всупереч умов Договору оренди земельної ділянки, відповідачем орендна плата за використання земельної ділянки протягом 2023-2024 років не сплачується.
Позивач ОСОБА_1 направляв орендарю ФГ «ДУБИ» заву з вимогою здійснити виплату орендної плати, однак вказані вимоги відповідачем були проігноровані (а. с. 14).
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі ст. 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі»в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №484/301/18-ц, від 27.06.2018 у справі №614/805/16-ц, від 14.05.2018 у справі №388/2151/15-ц, від 11.07.2018 у справі №484/3687/16-ц, від 15.08.2018 у справі №227/2710/17-ц, від 04.12.2019 у справі №183/1749/17-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримується зобов`язань передбачених умовами Договору та не виплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, що належить позивачу на праві власності, ним також ігноруються звернення позивача з вимогою сплати орендної плати.
Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши всі надані сторонами докази і проаналізувавши їх доводи за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач систематично не виконував обов`язку зі сплати орендної плати за договором оренди землі, а саме: не сплачував орендну плату у 2023-2024 роках, що є підставою для розірвання вказаного договору та стягнення орендної плати.
Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положенням ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
З урахуванням указаних положень закону, обсягом наданих адвокатом послуг, часом витраченим на їх надання, документально підтвердженим розміром цих витрат, інших обставин, установлених ст. 137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а також 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 13, 15, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 526, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 274-279, 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Суддя