Справа № 650/3303/24
провадження № 2/650/615/25
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

10 грудня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Сікори О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, питання про затвердження мирової угоди,

встановив:

12 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом в якому просить розірвати Договір оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року номер запису про інше речове право: 32112994 від 20 червня 2019 року, який укладено між ОСОБА_3 , спадкоємцем та правонаступником якого є дружина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), предметом якого є земельна ділянка площею 7,327 га з кадастровим номером :03:001:0253, яка розташована в межах території Великоолександрівської селищної ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0253, площею 7,3270 га, яка розташована на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського (раніше Великоолександрівського) району Херсонської області та має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19 червня 2019 року між орендодавцем ОСОБА_3 , правонаступником та спадкоємцем якого є позивачка, та відповідачем укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Відповідно до умов договору земельна ділянка передана відповідачу в користування строком на 15 років, до 31 грудня 2034 року.

Позивач зазначає, що орендна плата за договором встановлена у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексів інфляції та підлягала щорічній сплаті до 25 грудня відповідного року. Також умовами договору передбачено, що передача продукції або надання послуг у рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами.

На думку позивача, відповідач істотно порушив умови договору, оскільки після набуття позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування орендна плата за користування земельною ділянкою не сплачувалася за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки. Така поведінка відповідача, за твердженням позивача, свідчить про систематичну несплату орендної плати та невиконання основного обов`язку орендаря.

Позивач вказує, що відповідно до положень цивільного законодавства та законодавства про оренду землі зміна або розірвання договору допускається за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною. Систематична несплата орендної плати позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме - отримання плати за користування належною йому земельною ділянкою.

Позивач також посилається на норми Закону України «Про оренду землі», якими встановлено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, а також передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду у разі невиконання орендарем своїх обов`язків. Окремо зазначається, що відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України систематична несплата орендної плати є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Крім того, позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду, відповідно до якого сам факт подальшої сплати заборгованості не усуває правових наслідків систематичної несплати орендної плати протягом дії договору та не перешкоджає його розірванню в судовому порядку.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що наявні правові підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року в судовому порядку у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору та вимог земельного законодавства.

23 січня 2025 року від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він заперечив проти задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на відсутність своєї вини у несплаті орендної плати та наявність об`єктивних обставин, що унеможливлювали належне виконання умов договору.

У запереченнях він зазначив, що після укладення договору оренди земельної ділянки він фактично користувався спірною земельною ділянкою, здійснював її обробіток та виконував умови договору, зокрема у 2020 та 2021 роках проводив посів сільськогосподарських культур і отримував урожай. При цьому орендна плата за відповідні періоди сплачувалася, що підтверджується розписками та іншими письмовими доказами.

Відповідач зазначив, що у 2021 році він передав позивачці аванс у рахунок орендної плати, про що остання була обізнана, а тому твердження про повну несплату орендних платежів є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Починаючи з 2022 року, за твердженням відповідача, виконання договору оренди стало неможливим у зв`язку з окупацією частини території Херсонської області, активними бойовими діями та подальшим замінуванням земель, у тому числі на території Великоолександрівської селищної ради. Унаслідок цього використання земельної ділянки за її цільовим призначенням було об`єктивно неможливим, урожай втрачено повністю, а сама ділянка тривалий час перебувала в небезпечному стані.

Відповідач наголосив, що вказані обставини мають характер непереборної сили (форс-мажору), що підтверджується загальновідомими фактами, офіційними повідомленнями органів державної влади, наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, а також актами розмінування. У зв`язку з цим відповідач послався на положення статей 617 та 762 ЦК України, відповідно до яких особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання та від обов`язку сплачувати плату за користування майном у разі неможливості такого користування з незалежних від неї причин.

Крім того, відповідач зазначив, що відсутні правові підстави для розірвання договору оренди з огляду на відсутність його вини у тимчасовій несплаті орендної плати у 20222024 роках. На його переконання, істотного порушення умов договору з його боку не відбулося, оскільки невиконання зобов`язань було зумовлене виключно форс-мажорними обставинами, за які він не несе відповідальності.

Відповідач також звернув увагу, що позивач була обізнана про фактичні обставини окупації та замінування території, однак не вживала заходів для врегулювання правовідносин у позасудовому порядку та не надавала заперечень щодо запропонованого відповідачем способу виконання зобов`язань після відновлення можливості користування земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

30 вересня 2025 року від сторін надійшла мирова угода, в якій вони повідомили про досягнення згоди щодо дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки та врегулювання всіх спірних питань, що виникли між ними у межах даної справи.

У поданій мировій угоді сторони зазначили, що домовилися достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року, предметом якого є земельна ділянка площею 7,3270 га з кадастровим номером :03:001:0253, а також визначили, що договір вважатиметься розірваним з дати затвердження мирової угоди судом.

Крім того, сторони узгодили фінансові взаєморозрахунки за договором оренди, зокрема позивач визнав отримання від відповідача авансового платежу в рахунок орендної плати, а також погодили розмір орендної плати за окремі роки з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та наявності форс-мажорних обставин. Сторони окремо зазначили, що окупація території, бойові дії та замінування земельної ділянки у 2022 році є форс-мажорними обставинами, які унеможливили виконання договору та звільняли відповідача від сплати орендної плати за відповідний період.

У мировій угоді сторони також підтвердили відсутність між ними будь-яких подальших майнових або фінансових претензій за договором оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року після її затвердження судом та звернулися до суду з спільним клопотанням про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі.

На судове засіданні сторони та їх представники не з`явилися, при цьому від представника позивача, а також від відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши зміст мирових угод, а також перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 211 ЦПК України під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду.

Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Аналіз наведених норм ЦПК України свідчить про те, що закон прямо передбачає можливість укладення сторонами мирової угоди на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі й під час підготовчого судового засідання. Суд на цій стадії зобов`язаний з`ясувати наявність волі сторін до примирення, сприяти укладенню мирової угоди та, у разі досягнення сторонами відповідних домовленостей, перевірити їх відповідність закону й відсутність порушення прав третіх осіб. У випадку, коли умови мирової угоди відповідають вимогам статей 206-208 ЦПК України, суд має повноваження затвердити її ухвалою та одночасно закрити провадження у справі, що узгоджується з завданням цивільного судочинства - забезпеченням ефективного та мирного врегулювання спорів.

З матеріалів справи вбачається, що мирова угода укладена сторонами добровільно, на підставі взаємних поступок, з метою остаточного врегулювання спірних правовідносин, що виникли між ними у зв`язку з виконанням договору оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року. Зміст мирової угоди свідчить про досягнення сторонами згоди щодо дострокового розірвання договору оренди, визначення моменту припинення його дії, врегулювання фінансових взаєморозрахунків, а також визнання відсутності між ними будь-яких подальших майнових чи фінансових претензій за цим договором.

Суд враховує, що сторони у поданій мировій угоді чітко та однозначно виклали її умови, які стосуються виключно їхніх прав та обов`язків, відповідають предмету спору та не виходять за його межі у спосіб, що порушував би права чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Умови мирової угоди є зрозумілими, конкретними та такими, що можуть бути виконані.

Крім того, з поданих сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності вбачається, що сторони усвідомлюють правові наслідки укладення та затвердження мирової угоди судом, зокрема наслідки закриття провадження у справі, неможливість повторного звернення до суду з тотожними вимогами, а також те, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Отже, перевіривши зміст мирової угоди, суд дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам чинного законодавства, не порушують прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, укладені сторонами добровільно та усвідомлено, а тому наявні правові підстави для затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положеннями ЦПК України, суд

постановив:

Заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про затвердження укладеної між ними мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 30 вересня 2025 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 на таких умовах:

1.1. Сторони домовилися достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року, кадастровий номер :03:001:0253, площею 7,327 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

1.2. Договір вважається розірваним з дати затвердження цієї мирової угоди судом.

2.1. Позивачка (правонаступниця) визнає, що ОСОБА_3 отримав від відповідача аванс у сумі 32 000 грн, що підтверджується заявою ОСОБА_3 від 19.06.2019 р., що ця сума покриває орендну плату за 2021, 2023 та 2024 роки.

2.2. Сторони погоджуються, що за 2022 рік орендна плата не нараховувалася у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин (окупація та замінування земельної ділянки), що підтверджується наказами Мінреінтеграції та положеннями п. 32 договору оренди, ст. 617 та ст. 762 ЦК України.

2.3. Взаємні фінансові претензії сторін відсутні.

3. Сторони погоджуються, що окупація території, бойові дії та замінування земельної ділянки у 2022 році є форс-мажорними обставинами, що унеможливили виконання договору та звільняли відповідача від сплати орендної плати за цей період.

4. Сторони підтверджують, що після затвердження цієї мирової угоди вони не матимуть жодних взаємних майнових або фінансових претензій одна до одної за договором оренди від 19.06.2019 року.

5. Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 19.06.2019 року, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0253, площа 7,3270 га за взаємною згодою сторін.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду впродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2025 року.

Суддя: ________________ О.О. Сікора