Справа № 644/ 9246 /25
У Х В А Л А

іменем України

про повернення заяви про скасування судового наказу

02 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Сітало А.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості за електричну енергію,

У С Т А Н О В И В:

07.10.2025 року Індустріальним районним судом м. Харкова видано судовий наказ по справі №644/9246/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , заборгованості за електричну енергію в розмірі 15984,00 грн., що утворилась за період з 01.09.2024 по 01.08.2025 року та суми сплаченого судового збору в розмірі 302,80 грн. та судових витрат за отримання інформаційної довідки з ЄДДР в сумі 89,62 грн.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу виданого 07.10.2025 року Індустріальним районним судом м. Харкова у справі №644/9246/25.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню на підставі того, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 заборонено стягувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 року.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу та з`ясувавши доводи наведені заявником в обґрунтування підстав для його скасування, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та за формою та змістом повинна відповідати вимогам, зазначеним у ст. 170 ЦПК України.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суд вважає, що посилання заявника на Постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 щодо заборони стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 року, які наведені в якості підстави для скасування судового наказу, не підлягають застосуванню з наступних підстав.

В Постанові Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022, на яку посилається заявник, зазначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Тобто, Кабінет Міністрів України, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні", з 30.12.2023 встановив тимчасову, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборону, нараховувати плату за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій та тимчасову, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборону на стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24.02.2022 за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.

Вказаною Постановою, встановлена тимчасова, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборона нараховувати плату за житлово-комунальні послуги стосується виключно тимчасово окупованих територій з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій.

Тобто, заборона нарахування плати за житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості за ці послуги, відповідно до абзац 4 пункту 1 Постанови №206 (в редакції Постанови №1405) є чинною з 30.12.2023. Але така заборона стосується тимчасово окупованих територій; періоду окупації - з дати початку по дату завершення тимчасової окупації; включення таких територій до переліку тимчасово окупованих територій України; стосується заборгованості утвореної після 24.02.2022 за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.

У вказаній Постанові КМУ також містяться гарантії для споживачів електроенергії, оскільки відповідно до повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, опублікованого на офіційному сайті НКРЕКП, з 24 лютого 2022 року і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Постанова Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 містить посилання на Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно матеріалів справи, заборгованість за електричну енергію виникла за період з 01.09.2024 по 01.08.2025 року за адресою: м. Харків, проїзд Автоматний.

Судом встановлено, що адреса за якою виникла заборгованість за електричну енергію не відноситься до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376, у зв`язку з чим посилання заявника на Постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 є помилковим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам, які передбачені ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 170, 259-260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості за електричну енергію повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А. К. Сітало