КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/5215/25
УХВАЛА

10.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Калініченко Л.В., розглянувши в м. Одесі в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін по справі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання розподілу понесених ОСОБА_1 судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №947/29935/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження перебувала цивільна справа №947/29935/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

За наслідком розгляду вказаної справи, 01.12.2025 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , передані у заставу на підставі договору оренди житлової площі від 17 квітня 2025 року грошові кошти в сумі 12000 гривень 00 копійок. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в іншій частині вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору 346 гривень 04 копійки.

08.12.2025 року до Київського районного суду міста Одеси від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання розподілу понесених позивачкою судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №947/29935/25, з посиланням на те, що під час ухвалення рішення Київського районного суду міста Одеси від 01.12.2025 року за наслідком розгляду цивільної справи, судом не вирішено даного питання, про що нею було заявлено у позовній заяві.

Суд зазначає, що у відповідності до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

За наслідком чого, приймаючи положення статті 270 ЦПК України, розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду з вирішення питання розподілу понесених позивачкою судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №947/29935/25, здійснюється судом без повідомлення сторін по справі за наявними матеріалами у справі в приміщенні суду.

Дослідивши подану до суду заяву та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до відсутності правових підстав для ухвалення додаткового рішення по справі за даною заявою.

Так, частиною 1 статті 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

7-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 453-1 цього Кодексу;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 270 ЦПК України врегульовано ухвалення додаткового рішення суду, у відповідності до частини 1 якої передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Приймаючи вказані норми процесуального законодавства, суд зазначає, що як вже судом зазначено, в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження перебувала цивільна справа №947/29935/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій позивачка просила суд:

- стягнути з відповідачки на її користь суму сплачених грошових коштів в якості заставної за договором оренди в сумі 12000,00 грн.;

- стягнути з відповідачки на її користь у відшкодування моральної шкоди 30000,00 грн.;

- стягнути з відповідачки на її користь у відшкодування понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат понесених на професійну правничу допомогу.

За наслідком розгляду вказаної справи, 01.12.2025 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 передані у заставу на підставі договору оренди житлової площі від 17 квітня 2025 року грошові кошти в сумі 12000 гривень 00 копійок. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в іншій частині вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору 346 гривень 04 копійки.

З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що під час розгляду вказаної справи та ухвалення судового рішення, судом було вирішено питання щодо розподілу понесених позивачкою судових витрат, які складаються як з витрат зі сплати судового збору та з витрат на професійну правничу допомогу.

З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що під час розгляду даного питання, судом було встановлено, що за пред`явленим позовом позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 4239,20 грн., виходячи зі ставок встановлених за пред`явлення позову майнового характеру (п.1.1. ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ставки передбаченої п.п.1.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», як за пред`явлення позову про відшкодування моральної шкоди.

Також судом встановлено, судовий збір за пред`явлення даного позову фізичною особою, який містить дві вимоги майнового характеру підлягав сплаті у співвідсотковому відношенні від визначеної ціни позову за сукупністю заявлених грошових вимог, та не може бути менше ніж 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн., за наслідком чого виходячи з ціни позову за даним позовом у розмірі 42000,00 грн., суд встановив, що належним розміром сплаченого судового збору за даним позовом є 1211,40 грн. Приймаючи зазначене, оскільки позов позивача підлягає до часткового задоволення у пропорційному відношенні - 28,57% задоволених вимог від загально заявленого розміру позовних вимог (12000*100/42000), суд у рішенні суду дійшов до висновку, що у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивачки підлягає у відшкодування сплаченого останнього судового збору в сумі 346,04 грн. (28,57*1211,20/100=346,03984).

Також, як вбачається з мотивувальної частини рішення суду, судом здійснено розгляд вимоги позивачки ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених на професійну правничу допомогу, який був заявлений до відшкодування позивачкою в сумі 5000,00 грн., за наслідком розгляду якої суд дійшов до висновку про недоведеність понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи.

За наслідком вищевикладеного, суд доходить до висновку, що питання розподілу понесених позивачкою судових витрат, що складаються у тому числі з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі заявленому у позові до стягнення, по цивільній справі №947/29935/25, судом під час ухвалення рішення суду від 01.12.2025 року, є вирішеним, за наслідком чого ОСОБА_1 у задоволенні відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для ухвалення додаткового рішення з вирішення питання розподілу понесених ОСОБА_3 судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №947/29935/25, в порядку ст. 270 ЦПК України, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що питання судових витрат позивача вирішено рішенням Київського районного суду міста Одеси від 01.12.2025 року по справі №947/29935/25, суд приходить до висновку, що підстави для повторного вирішення зазначеного питання відсутні, за наслідком чого у задоволенні заяви позивачу про ухвалення додаткового рішення по даній справі, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 264, 270, 352-354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання щодо розподілу понесених ОСОБА_1 судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі №947/29935/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий Л. В. Калініченко