Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8260/24 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/8260/24 за позовом акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» - Прохоренка Валерія Петровича на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Шалоти К.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року представник акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" Прохоренко В.П. звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «КЬ «Глобус» заборгованість за кредитним договором №32/20/21 від 29.09.2021 у сумі 142 930,60 грн.

11 вересня 2025 представник акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" - Мала В.В. надіслала до суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі у зв`язку зі сплатою станом на 10.09.2025 відповідачкою ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 142 930,60 грн та стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 3028,00 грн, витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року заяву представника акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" Малої В.В. задоволено частково. Закрито провадження у справі № 296/8260/24 за позовом акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У задоволенні заяви акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у справі, відмовлено.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 22 жовтня 2025 року виправлено описку, допущену в пункті 3 резолютивної частини ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 13 жовтня 2025 року у справі № 296/8260/24 та вважати правильним зазначення про відмову у стягненні судових витрат з " ОСОБА_1 ".

Не погоджуючись із ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року представник акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» - Прохоренко В.П. подав апеляційну скаргу у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» судовий збір в сумі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на підтвердження понесених витрат, позивачем було надано суду першої інстанції докази, проте ухвалою не було вирішено питання відшкодування понесених витрат на правову допомогу. Зазначає, що після відкриття провадження у справі позивачем було подано заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідач повністю сплатила борг. Одна, суд першої інстанції неправильно витлумачив подану позивачем заяву, фактично прирівнявши її до відмови у позові. Такий підхід є помилковим, ураховуючи вимоги Закону, адже відповідно до ч. 3ст.142 ЦПК України, у випадку відмови від позову витрати позивача не підлягають відшкодуванню. В той час як у заяві чітко зазначено, що позивач не підтримує свої позовні вимоги саме через добровільне задоволення відповідачкою заявлених вимог після подання позову. Оскільки суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі, однак помилково визначив підставу такого закриття як п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року оскаржується в частині відмови у стягненні судових витрат, тому в іншій частині судом апеляційної інстанції на законність та обґрунтованість не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої вказаної статті); позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої вказаної статті).

У частині другій статті 255 ЦПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Встановлено, що представник акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" Прохоренко В.П. звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» заборгованість за кредитним договором №32/20/21 від 29.09.2021 у сумі 142 930,60 грн.

10 вересня 2025 представник акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" - Мала В.В. надіслала до суду заяву, у якій просила закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку зі сплатою станом на 10.09.2025 ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 142 930,60 грн та просила стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 3028,00 грн, а також витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 15 000,00 грн.

Встановивши, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, суд першої інстанції правильно вважав, що клопотання представника акціонерного товариства "КБ "Глобус" слід задовольнити, а провадження у справі закрити, у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору у даній справі.

Щодо судових витрат.

Одночасно у заяві про закриття провадження представник позивача просив стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 3028,00 грн, а також витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 15 000,00 грн.

Частиною третьою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Тлумачення зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Тобто друге речення частини третьої статті 142 ЦПК України повинно застосовуватися у системному зв`язку із першим реченням, де йдеться про відмову від позову позивача.

Зазначене узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16, провадження № 61-12504св20, на яку вірно послався суд першої інстанції.

Подібні за змістом правові викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 688/3712/19, провадження № 61-6211св20, від 08 липня 2020 року у справі № 688/3320/19, провадження № 61-6830св20, від 24 липня 2020 року у справі № 688/3361/19, провадження № 61-6828св20, від 09 липня 2020 року у справі № 688/3556/19, провадження № 61-7919св20, від 23 липня 2020 року у справі № 688/3708/19, провадження № 61-6758св20, від 11 січня 2021 року у справі № 688/3359/19, провадження № 61-6973св20.

Таким чином, враховуючи те, що представник позивача у заяві просив закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255ЦПК України, а стаття 142 ЦПК України не містить положення про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в разі закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1ст. 255 ЦПК України (за відсутністю предмета спору), суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відсутні правові підстави для стягнення судових витрат, які складаються із витрат на правничу допомогу та судового бору з відповідача.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, суд першої інстанції на наведені вимоги закону уваги не звернув та не вирішив питання про повернення судового збору позивачу із державного бюджету.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028,00 грн підлягає поверненню акціонерному товариству «Комерційний Банк «Глобус».

Судові витрати залишити за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» від 10.09.2025, тому питання перерозподілу судових витрат не вирішується апеляційним судом.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» - Прохоренка Валерія Петровича задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року змінити.

Доповнити ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року абзацом четвертим наступного змісту.

Повернути акціонерному товариству «Комерційний Банк «Глобус» з державного бюджету 3028, 00 грн судового збору, сплаченого при поданні позову до суду першої інстанції, відповідно до квитанції №5547 від 20.08.2024 року.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту судового рішення 09 грудня 2025 року.

Головуючий

Судді