Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/4326/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Слободянюка Б. К., при секретарі Кардаш К.О. розглянувши у відкритому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просить визнати право іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання та подальшим призначенням справи до судового розгляду.

Із заявами про намір укладення мирової угоди, чи проведення врегулювання спору за участю судді сторони не звертались.

До судового засідання представник позивача надав клопотання про повернення справи до стадії підготовчого засідання, мотивуючи тим, що докази, які були витребувані та надійшли до судового засідання потребують уточнення позовних вимог та залучення співвідповідачів і третіх осіб, вказують на нові обставини у справі та інші питання, що може бути вирішено виключно у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про час, місце та дату проведення був належним чином повідомлений.

Розглянувши клопотання про повернення до попередньої стадії судового розгляду (підготовчого провадження) та залишення позову без розгляду, заслухавши думку представників сторін, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клінік дез Акація та інші проти Франції» вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973 Президії Верховної Ради Української РСР, встановлено, що кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями «proprio motu», щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно зі ст. 197 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема уточнення позовних вимог, вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання, вирішує заяви та клопотання учасників справи, встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

Таким чином, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення у підготовче провадження для розгляду клопотання позивача про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись положеннями глави 3 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі №572/4326/25 до стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя