Справа № 946/2698/24
Провадження № 2/946/1020/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_1 , до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права на приватизацію квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_1 , звернулися до суду з позовом, який був уточнений 28.11.2025 року, до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права на приватизацію квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 зі свого народження по теперішній час. Квартиру отримали її дідусь ОСОБА_3 , який помер у 2005 році та бабуся ОСОБА_4 , яка померла у 2007 році. У 2015 році померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . Розпорядженням Ізмаїльського міського голови від 18.12.2015 року за № 592 договір найму квартири був переоформлений з ОСОБА_3 на позивачку ОСОБА_6 . На теперішній час у квартирі мешкають та зареєстровані тільки позивач ОСОБА_7 та її дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до відповіді КП «Житсервіс» від 18.01.2024 року щодо надання завіреної копії ордера на квартиру та завіреної копії договору найму житла, укладеного між ОСОБА_1 та КП «Житсервіс», договір найму на квартиру та ордер відсутні. 12.03.2024 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву Ізмаїльському міському голові Одеської області ОСОБА_8 , в якій просила передати у приватну власність вказану квартиру на своє ім`я та на ім`я доньки. Відповіддю виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 18.03.2024 року в передачі у приватну власність квартири було відмовлено у зв`язку із не наданням позивачкою копії ордеру на квартиру до заяви про приватизацію квартири. Позивачка ОСОБА_1 є наймачем квартири та зареєстрована в ній з народження, з 08.07.1991 року та до теперішнього часу, отже на законних підставах користується житлом. Позивачі були вселені у квартиру на законних підставах, а відсутність ордеру позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. У позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який надати не має можливості по незалежним від позивачів обставинам. Відмова в приватизації займаного житла з причин відсутності оригіналу ордер на заселення у квартиру є такою, що порушує право позивачів на приватизацію, а тому позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки інших способів захистити свої права не існує. Таким чином, враховуючи, що у позивачів оригінал ордеру на квартиру не зберігся, а також, зазначений ордер відсутній у Ізмаїльській міській раді та у КП «Житсервіс», на сьогоднішній день, у позивачів внаслідок цього виникли перешкоди у реалізації свого права на приватизацію житла. Просить суд визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Позивачки в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання сповіщені належним чином. Представник позивачок адвокат Марінов А.А. надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивачок.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у листі виконавчого комітету.

Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 18.10.2023 року (а.с.11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 18.01.2024 року до складу сім`ї позивачки ОСОБА_1 входить донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 18.10.2023 року та довідкою про склад сім`ї від 18.01.2024 року (а.с.11, 19).

Відповідно до свідоцтва про смерть (повторного) серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 15.12.2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с.5).

Також, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 17.03.2007 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (а.с.6).

Позивачка ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 17.02.2012 року (а.с.8) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №9 від 16.10.2025 року.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 30.07.2014 року після реєстрації шлюбу 30.07.2014 року із ОСОБА_9 , позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с.12).

Також, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26.05.2021 року, після реєстрації шлюбу 25.05.2021 року із ОСОБА_12 , позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_13 » (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 20.02.2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивачка ОСОБА_2 , яка є донькою позивачки ОСОБА_1 (а.с.14).

Розпорядженням Ізмаїльського міського голови від 18.12.2015 року за № 592 договір найму квартири був переоформлений з ОСОБА_3 на онучку ОСОБА_14 (а.с.17).

Згідно повідомлення Ізмаїльського міського голови від 13.12.2015 року ОСОБА_14 необхідно звернутися до КП «Житсервіс» для внесення змін у договір найму житлової площі (а.с.20).

Відповідно до відповіді КП «Житсервіс» від 18.01.2024 року щодо надання завіреної копії ордера на квартиру та завіреної копії договору найму житла, укладеного між ОСОБА_1 та КП «Житсервіс», вбачається, що договір найму за адресою: АДРЕСА_2 , та ордер в КП «Житсервіс», відсутні.

Відповідно до повідомлення КП «Житсервіс» від 30.04.2025 року №441 згідно даних, які є в розпорядженні КП «Житсервіс», зареєстрованими наймачами і мешканцями квартири АДРЕСА_1 з 17.05.1978 року були: ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , знята з реєстраційного обліку за власною заявою 16.02.1982 року, ОСОБА_16 , знята з реєстраційного обліку за власною заявою 29.05.2000 року, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , знята з реєстрації за рішенням суду від 14.09.2015 року, ОСОБА_18 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_19 , знята з реєстрації за рішенням суду від 14.09.2015 року, ОСОБА_20 , зареєстрована з 17.02.2012 року, ОСОБА_21 , знятий з реєстрації 29.05.2000 року, ОСОБА_2 зареєстрована з 11.08.2015 року, ОСОБА_22 , знята з реєстрації за рішенням суду від 05.11.2015 року. Договір найму квартири АДРЕСА_3 , укладений з ОСОБА_3 , в КП «Житсервіс» відсутній.

12.03.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою до Ізмаїльського міського голови Одеської області ОСОБА_8 , в якій просила передати у приватну власність вказану квартиру на своє ім`я та на ім`я доньки (а.с.21).

Відповіддю виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 18.03.2024 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що так як у наданих документах відсутня копія ордеру, у виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не має законних підстав для передачі ОСОБА_1 у власність квартири АДРЕСА_1 (а.с.22).

Як вбачається з повідомлення КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» від 16.06.2025 року №633 програма обліку особистих рахунків для КП «Житсервіс» працює з 01.08.2011 року. Станом на 01.08.2011 року особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 був відкритий на ОСОБА_3 . З квітня 2017 року за цією адресою був укладений договір на послуги з поводження з побутовими відходами та відкритий особовий рахунок на ОСОБА_14 . Договір / договори найму квартир АДРЕСА_1 з наймачами в КП «Житсервіс» відсутні (а.с.59).

Як вбачається з довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 02.05.2025 року № 76 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не значяться в списках на приватизацію житла за адресою проживання: АДРЕСА_2 (а.с.61).

Згідно рахунків та квитанцій за оплату комунальних послуг ОСОБА_1 сплачує за користування комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.62-74).

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю Жовтневу перейменовано на вулицю Шкільну.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За змістом ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі-Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404.

Відповідно до ст. 1 Закону, приватизація державного житлового фонду (далі-приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною 2 ст. 2 Закону визначено об`єкти, які не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей ); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. 5 статті 5 Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

Згідно змісту ч.ч. 3, 10 ст. 8 Закону, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Судом встановлено, що спірна квартира не відноситься до об`єктів, які відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону не підлягають приватизації.

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є її донькою, вселені до спірного житла як члени сім`ї колишніх наймачів квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дідуся та бабусі позивачки ОСОБА_1 . В подальшому розпорядженням міського голови № 592 від 18.12.2015 року договір найму квартири переоформлено на ім`я позивачки ОСОБА_1 . Відповідачем правомірності вселення позивачок до спірної квартири та проживання в ній не спростовано.

Враховуючи, що відсутність ордеру на спірну квартиру з незалежних від позивачок причин позбавляє останніх реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , в особі законного представника ОСОБА_1 , до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, адреса місцезнаходження юридичної особи: адреса реєстрації: Одеська область, м.Ізмаїл, просп. Незалежності, 62, про визнання права на приватизацію квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , в особі законного представника ОСОБА_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.П.Пащенко