ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
судді Хмельницького апеляційного суду Ярмолюка О.І.
Справа № 686/7182/25
Провадження № 22-ц/820/2645/25
У провадженні Хмельницького апеляційного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2025 року.
Для розгляду цієї справи автоматизованою системою документообігу апеляційного суду визначено склад суду, до якого увійшли судді Ярмолюк О.І. (суддя-доповідач), П`єнта І.В., Янчук Т.О.
До початку судового розгляду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подала заяву про відвід судді Ярмолюка О.І. посилаючись на те, що він не буде об`єктивним при розгляді справи, діятиме на її шкоду.
Відтак існують сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Ярмолюка О.І. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2025 року.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2025 року заявлений ОСОБА_1 відвід судді Ярмолюку О.І. визнано необґрунтованим. Вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу колегії суддів, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.
При цьому колегія суддів дійшла висновку, що у справі відсутні достатні та об`єктивні дані про те, що мають місце підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу судді Ярмолюка О.І., а тому заява ОСОБА_1 про відвід є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. До того ж, в силу частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Не можу погодитися з таким рішенням апеляційного суду з наступних мотивів.
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, пункт 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).
3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, пункт 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, пункт 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998-VIII).
З огляду на те, що відповідачем у справі є суддя Драч І.В., тобто колега судді Ярмолюка О.І., а рішення суду, до складу якого входив суддя Ярмолюк О.І., в іншій справі було ухвалено не на користь ОСОБА_1 , наведені ОСОБА_1 обставини для відводу судді Ярмолюка О.І. дають підстави для висновку про те, що у позивачки існують (не виключені) обґрунтовані сумніви щодо безсторонності судді, що може вплинути на хід судового процесу та зашкодити судовому розгляду справи, а відтак і поставити під сумнів ухвалене судом рішення.
Ці побоювання Заббарової В.Л. допускають відсутність об`єктивної безсторонності судді, не зважаючи на те, що формальні підстави для відводу судді відсутні.
За таких обставин, з метою забезпечення гарантії безсторонності та об`єктивності суду, виключення сумнівів позивачки щодо упередженості судді, забезпечення її права на справедливий суд, колегія суддів мала відвести суддю Ярмолюка О.І. від розгляду справи та забезпечити зміну складу суду.
Суддя О.І. Ярмолюк