Справа № 485/929/25
Провадження № 2/496/2504/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Шаньшина М.В.

за участю секретаря Ткаченко В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення відомостей про батька з облікового запису про народження дитини та визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просили суд визнати ОСОБА_2 батьком малолітньої ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Біляївка Одеського р- ну Одеської області, зареєстрованої Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському p-ні Одеської обл. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) юстиції; внести зміни до актового запису про народження №81 від 14.03.2025р. складеного Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському p-ні Одеської обл.. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими відомості про батька ОСОБА_3 виключити. В графі батько вказати ОСОБА_2 , гр.-н України, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_1 .. Прізвище дитини змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », ім`я дитини, дату та місце народження залишити без змін.

Свій позов, позивачі мотивували тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач з 20.04.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.09.2024 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області був розірваний. Ще до розлучення у позивача ОСОБА_1 склалися близькі стосунки з ОСОБА_2 , від яких у неї народилась дитина ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реєстрація народження дитина була проведена Біляївським РАЦС. Однак, відповідно до діючого законодавства України, батьком її доньки - ОСОБА_10 вказано ОСОБА_11 , оскільки на момент народження дитини, шлюб між нею та відповідачем офіційно не було розірвано. Відповідач не може бути біологічним батьком дитини, оскільки в період зачаття з відповідачем фактично не проживала а тому дитина - не може бути його донькою відповідача, тому існує нагальна потреба у виключенні запису про нього, як про батька. Крім того, біологічний батько дитини - ОСОБА_2 визнає себе батьком дитини, піклується про доньку, про її стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Як вбачається з свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_10 , відомості про батька дитини до актового запису внесені відповідно до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України. Проте біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_10 є ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивачі звернулись до суду з вказаним позовом.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає та просить задовольнити.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

Так, за змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що від сторони позивача та сторони відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а сторона відповідачів позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого представника відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до копії рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.09.2024 року вказаний шлюб було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 04.10.2024 року та в апеляційній інстанції не оскаржувалось.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.03.2025 року, актовий запис № 81. Батьками дитини були записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_2 вказує про своє біологічне батьківство відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки підтвердила також й матір дитини ОСОБА_1 , якій достовірно відомо про походження своєї дитини, при цьому суд зазначає, що сторони не вбачають за потрібне ставити питання про призначення генетичної експертизи щодо батьківства позивача відносно дитини, оскільки відповідач не заперечив, що позивач ОСОБА_2 по справі є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5 .

Таким чином зазначені докази в їх сукупності підтверджують факт батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_5 , що народилась через п`ять місяців після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, та батьком якої записаний колишній чоловік позивача ОСОБА_1 .

У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У рішенні від 07 грудня 2006 року в справі «Хант проти України», заява № 31111/04, Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від чоловіка та жінки. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно з ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з ч.1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У постановах Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 183/2690/21, від16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц, від 10 листопада 2022 року в справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року в справі № 205/5698/21 та інші зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування в такій категорії справ. Доказами в такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто під час вирішення спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Підставою для звернення позивачів до суду є те, що дитина ОСОБА_5 була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_3 , тому батьком дитини був записаний ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Також при ухваленні рішення суд керується статтею 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Доказів на спростування доводів позивача щодо батьківства стосовно дитини відповідачем ОСОБА_3 не надано, визнання ним позову не суперечить діючому законодавству.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язок, суд з урахуванням встановлених обставин справи приходить до висновку, що ухвалення рішення про виключення відомостей про ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_5 з актового запису про народження та визнання батьківства щодо дитини ОСОБА_2 є ефективним та достатнім способом захисту у спірних правовідносинах, відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 128, 129, 134, 136 СК України, ст.ст.10, 19, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення відомостей про батька з облікового запису про народження дитини та визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Біляївка Одеського району Одеської області, зареєстрованої Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському pайоні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) юстиції.

Внести зміни до актового запису про народження №81 від 14.03.2025 року складеного Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме виключити з графи «Батько», відомості вказані в порядку ст. 135 СК України, про ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши у графі «Батько» відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши в графі прізвище - з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », та по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », ім`я дитини, дату та місце народження залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Шаньшина