Справа №705/3614/25
27 листопада 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Уманської міської ради Уманського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , 2022 року народження, та стягнення аліментів на утримання останньої, в обґрунтування зазначивши наступне.
Він та ОСОБА_2 проживали у громадянському шлюбі з січня 2022 року по серпень 2023 року, та у цьому шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним і знаходиться на його утриманні.
Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 08.04.2025 визначено місце проживання доньки з ним, ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 після народження дитини часто йшла з дому, не повідомляючи куди вона йде та коли повернеться. Дома вона могла не з`являтися декілька днів, а іноді і тижнями, не виконуючи свої батьківські обов`язки. У серпні 2023 року ОСОБА_2 залишила малолітню доньку ОСОБА_4 з ним та з рідною бабусею ОСОБА_5 і пішла в невідомому напрямку. На сьогоднішній день ОСОБА_2 не цікавиться донькою, не допомагає їй матеріально, не виконує свої материнські обов`язки, не приймає участі у вихованні та утримання дитини, не цікавиться її життям, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не допомагає підготувати доньку до самостійного життя.

Відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ст. 184 КУпАП та судом винесено постанову про притягнення до її до адмінвідповідальності за вищевказаною статтею, тобто за невиконання батьківських обов`язків.

В житті дитини немає матері, є лише батько, дід та баба. Відповідач не поїхала проживати за місцем своєї реєстрації у Вінницьку область, а залишилася проживати в місті Умані, але за майже два роки доньку відвідала лише один раз - влітку 2024 року. Крім того, ОСОБА_2 зловживає наркотичними засобами та психотропними речовинами та веде антисоціальний спосіб життя. Коли ОСОБА_4 хворіла та знаходилася на стаціонарному лікуванні з нею лежала її бабка ОСОБА_5 .

Відповідач до 2025 року отримувала допомогу на дитину, але ці кошти витрачала лише на свої потреби. Крім того, він вимушений був звернутися до поліції із заявою про її розшук, оскільки ОСОБА_2 виїхавши у 2023 році у невідомому напрямку, не повідомляла де вона знаходиться, не виходила на зв`язок, а без її згоди він не міг влаштувати дівчинку у садочок.

У 2024 році відповідач судом була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення крадіжки, а також відносно неї винесено вирок за ч. 1 ст. 309 КК України, яким в тому числі ОСОБА_2 була зобов`язана пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психотропних речовин або захворювання, що становить загрозу для здоров`я інших осіб. За невиконання вказаного вироку суду у травні 2025 року ОСОБА_2 знову була притягнута до кримінальної відповідальності та була засуджена.

Орган опіки та піклування прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по справі відносно її малолітньої дитини.

Враховуючи відсутність будь якого спілкування відповідача з дитиною досить тривалий час, існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проте їх свідоме невчинення, не прийняття участі у матеріальному утриманні дитини, відсутність зацікавленості у перебуванні дитини у дошкільному закладі, відсутність будь якого інтересу до внутрішнього світу дитини, до стану здоров`я та побуту, свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, притягнення її до відповідальності за невиконання нею своїх батьківських обов`язків, що не змінило поведінку відповідача на краще, зловживання ОСОБА_2 наркотиками та психотропними речовинами, зловживання спиртними напоями і відмова від проходження лікування, він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Позбавлення батьківських прав не звільняє особу від обов`язку утримувати свою дитину, тому просить суд позов задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку з усіх видів її заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від представника позивача ОСОБА_6 надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірителя, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд позов задовольнити.

Представник Органу опіки та піклування Уманської міської ради Черкаської області Декарчук О.С. в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує та вважає що його задоволення відповідатиме інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у визначеному порядку, про причини неявки суд не повідомляла, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у її відсутність, на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про народження № 3.

Згідно наданих Витягів з реєстру територіальної громади сформованих 19.03.2025 за № 2025/003713025 та 14.04.2025 за № 2025/004822661, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади, сформованого 04.03.2024 за № 2024/002241067, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23.01.2020 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але була знята з реєстрації 11.04.2023. Вказане також підтверджується відповіддю № 1494415 від 19.06.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит судді. Інформації про місце реєстрації відповідача станом на час розгляду справи, вказаний Витяг не містить.

Позивач ОСОБА_1 працевлаштований помічником верстатника деревообробних верстатів на ПрАТ «СМ-Україна», що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Світ меблів - Україна» № 1236 від 17.06.2025, наданою в ході розгляду справи.

У відповідності до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 148 від 08.04.2025, було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 . При прийнятті такого рішення було взято до уваги те, що дитина проживає разом із батьком ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення адміністрації КНП «Уманський міський ЦПМСД» № 327 від 30.05.2025, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_7 з 18.07.2024. В період з 18.07.2024 по теперішній час супровід дитини на процедури, планові заходи медичного характеру, виклики лікаря та лікування в разі хвороби, проводила бабуся по лінії батька ОСОБА_5 . Мати не з`являлась до медичного закладу та не цікавилась здоров`ям дитини.

Згідно рапорту старшого інспектора СЮП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області С.Коваленка від 04.02.2025 на ім`я начальника Уманського РУП ГУНП в Черкаській області О.Гнєдова, при проведенні перевірки по заяві ОСОБА_1 , на громадянку ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання нею обов`язків щодо виховання доньки.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2025, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 141954 від 04.02.2025, у відповідності до якого ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як з травня 2024 року малолітня ОСОБА_3 по день складання проколу, проживає окремо від матері ОСОБА_2 , яка не виконує свої батьківські обов`язки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому, ОСОБА_2 в судове засідання не з`являлася.

У відповідності до вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2024, відповідач ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та її було засуджено до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки. Крім того, на неї було покладено ряд обов`язків, в тому числі її було зобов`язано пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2024, відповідач знову була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КК України, при цьому в судове засідання при розгляді вказаних матеріалів відповідач не з`являлася.

Також згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2025, відповідач ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, за невиконання обов`язків, покладених на неї попереднім вироком суду від 04.10.2024, але, у зв`язку з тим, що до неї не можна застосувати покарання, передбачене санкцією частини 3 статті 389 КК України, від покарання вона була звільнена.

Згідно акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником Служби у справах дітей 18.03.2025, комісією у складі працівників Служби, на підставі заяви позивача щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері його малолітньої доньки, було проведено обстеження житловий умов за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки та брат позивача - ОСОБА_8 , 1974 року народження, ОСОБА_5 , 1979 року народження та ОСОБА_9 , 2004 року народження. Стосунки у сім`ї дружні та відкриті, вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_4 займаються її батько, дідусь та бабуся. Мати дівчинки з 2023 року залишила свою доньку, місце її перебування не відоме, вона схильна до вживання наркотичних речовин, веде антисоціальний спосіб життя та повністю самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків.

Згідно довідок КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради № 100 та № 101, виданих на підставі історій хвороби № 2333/290 та № 1157/123, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась на лікуванні в педіатричному відділенні Уманської міської лікарні з 05.03.2024 по 14.03.2024 (діагноз: пневмонія негоспітальна правобічна) та з 30.01.2025 по час видачі довідки, а саме по 05.02.2025 (діагноз: г.обстурктивний с-м). Догляд за дівчинкою здійснювала бабуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Уманської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 03 квітня 2025 року, вих. № 2312/01/01-35, в службу у справах дітей Уманської міської ради із заявою від 27.03.2025 звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який є рідним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про позбавлення батьківських прав її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Було встановлено, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в цивільному шлюбі, від якого в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на цей час поживає з батьком ОСОБА_1 .

Громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою не проживає.

В 2023 році залишила свою малолітню доньку на її батька ОСОБА_1 та рідну бабусю ОСОБА_5 і пішла у невідомому напрямку. На сьогоднішній день громадянка ОСОБА_2 не цікавиться донькою, не допомагає матеріально, взагалі не виконує свої материнські обов`язки, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її життям, не піклувалася та не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування.

З довідки повідомлень та заяв наданих старшим інспектором СЮП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 06.02.2025 з`ясовано, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до рапорта від 04.02.2025 наданого старшим інспектором СЮР Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, на громадянку ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП «За невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей».

З пояснення від 17.01.2025 інспектора ДЛП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Осадчук Я.І., повідомлено, що громадянка ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки, в житті дитини немає матері, не зважаючи на те, що ОСОБА_2 до цього часу отримує соціальну виплату на дитину, але жодної копійки не витратила на неї.

Матері у дівчинки немає, у неї є батько, дідусь та бабуся. У громадянки ОСОБА_10 великі проблеми із залежністю до наркотичних/психотропних речовин, в її організмі вже почалися безповоротні процеси, це людина у якої немає що дати своїй дитині, так як немає часу для відвідування доньки, вона може бути і не спроможна бути хорошою мамою.

Відповідно до акту обстеження умов проживання проведеного комісійно службою у справах дітей Уманської міської ради від 18.03.2025 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає зі своїм батьком, бабусею та дідусем за адресою: АДРЕСА_1 .

Умови проживання відповідають усім санітарно-гігієнічним нормам, в сім`ї позитивна психологічна атмосфера та комфорт, ОСОБА_4 забезпечена усім необхідним для її фізичного, розумового та гармонійного розвитку, між батьком та донькою дружні, теплі, люблячі стосунки, мати дитини з сім`єю не проживає з 2023 року, веде аморальний спосіб життя, схильна до вживання наркотичних речовин.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2025 ОСОБА_2 була притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП, вчинила крадіжку в магазині.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2024 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, зобов`язано пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Уманської міської ради від 01.04.2025 порушено клопотання перед органом опіки та піклування Уманської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку із зазначеним, орган опіки та піклування Уманської міської ради вважає про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Позбавлення особи батьківських прав є винятковою мірою, що тягне за собою відповідно до ст. 166 СК України надзвичайні правові наслідки як для батьків, так і для дітей.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц.

Згідно з ч.1 ст. 18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку.

В усіх діях щодо дітей суди, адміністративні чи законодавчі органи, повинні першочергова приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України», «М.С. проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

При вирішенні судом вимог позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дітей, бажання спілкуватися і брати участь у їх вихованні.

Викладені вище факти свідчать про те, що відповідач не бажає приділяти своїм малолітнім дітям увагу, спілкуватися з ними, брати участь в їх вихованні, тобто можна стверджувати, що вона свідомо, умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками.

При визначенні найкращих інтересів дітей в кожній справі суд враховує, що інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язку із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності їх вини.

Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», а також практики Європейського суду з прав людини, суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.

Судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено сукупністю належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які могли б бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітніх синів.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що відповідач внаслідок своєї винної поведінки дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вказує на порушення її прав. Крім того, поведінка відповідача, яка неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, не виконала обов`язки, покладені на неї судом, в тому числі не пройшла курс лікування від наркозалежності, на виклики до суду в ході розгляду вказаної справи жодного разу не з`явилася, при розгляді питання доцільності позбавлення її батьківських прав органом опіки та піклування присутньою також не була, тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 і таке рішення буде відповідати інтересам дитини, сприятиме її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина зареєстрована разом з батьком, який утримує доньку, то відповідачка як другий з батьків, також зобов`язана приймати участь в утриманні своєї доньки нарівні із батьком, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та враховуючи її обов`язок утримувати дочку, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дитини, то сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією: 0.0..1 від 18.06.2025, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164 СК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп НОМЕР_2 , без визначеного місця реєстрації, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рнокпп НОМЕР_2 , без визначеного місця реєстрації, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (рнокпп НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Р. В. Піньковський