ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Суми

Справа №584/706/24

Номер провадження 22-ц/816/1331/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Спасьоненка Олександра Володимировича на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 січня 2025 року в складі судді Данік Я.І., ухваленого в м. Путивль, повне рішення складене 27 січня 2025 року,

в с т а н о в и в :

17 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору №241 від 05 травня 2021 року в розмірі 40961 грн, який складається з 4000 грн боргу по кредиту та 36961 грн боргу по процентам.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та відповідачкою укладено кредитний договір № 241, за умовами позичальниця отримала 4000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов`язання повернути кредит позичальниця не виконала і станом на 04 травня 2022 року утворився борг в розмірі 76114 грн, який складається з 4000 грн боргу за кредитом, 24560 грн боргу по відсоткам станом на 30 листопада 2021 року та 47554 грн боргу за відсотками за період з 01 грудня 2021 року по 04 травня 2022 року. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу №1-12 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №241 від 5 травня 2021 року, а 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» уступило право вимоги за вказаним кредитним договором позивачу. Оскільки кошти відповідачкою не повернуто, тому заявник просить стягнути 40961 грн заборгованості.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 20 січня 2025 року, у якому ухвалою цього ж суду від 17 березня 2025 року виправлено описку, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» 28560 грн заборгованості по кредитному договору №241 від 05 травня 2021 року, а також 2111,27 грн судового збору та 5000 грн витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Спасьоненко О.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що представник відповідачки позов у судовому засіданні не визнавав. Крім того, не доведено підписання електронного кредитного договору первісним кредитором, перерахуванням ним 4000 грн кредиту, як і не доведено, що договір укладала саме відповідачка з використанням одноразового ідентифікатора. Також звертає увагу на строк кредитування, який сплив 20 травня 2021 року та не продовжувався, тобто відбулось безпідставне нарахування боргу по процентам за користування кредитом після спливу вказаного строку.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. При цьому погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними. Вказує, що кредитну угоду було підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону, вказаного позичальницею при укладенні правочину. Відповідачка була ознайомлена та погодилась з правилами надання, використання та повернення кредитних коштів, умов договору не оскаржувала. Кредитні кошти були перераховані на вказаний позичальницею рахунок. Звертає увагу, що відповідачка зобов`язалась сплачувати проценти кожні 16 днів, а граничний строк становить 1 рік. Крім того, контррозрахунку розміру боргу по процентам відповідачка не надала. Також вважає, що укладений договір не є предметом спору у цій справі, оскільки стягується придбане право вимоги за договором факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 241, за умовами якого банк надав позичальниці грошові кошти у розмірі 4000 грн на строк 16 днів, зі сплатою відсотків у розмірі:

- 2% у день за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту;

- починаючи, з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% відсотки порівняно з вищезазначеною процентною ставкою;

- починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з попередньо зазначеною процентною ставкою;

- починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з попередньо зазначеною процентною ставкою (а.с. 6-12).

Паспортом споживчого кредиту (додаток № 3 до кредитного договору) встановлено порядок повернення кредиту, а саме: 1 платіж у сумі 5280 грн на 16 день з дня отримання кредиту.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 241 від 05 травня 2021 року підтверджується, що станом на 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 мала заборгованість у сумі 28560 грн, яка складається з 4000 грн боргу за кредитом та 24560 грн боргу по процентам за користування кредитом (а.с. 12-13).

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12 про відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 241 від 05 травня 2021 року, зокрема права вимоги на 4000 грн боргу за кредитом та 24560 грн боргу по процентам за користування кредитом (а.с. 16-21).

Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» ОСОБА_1 станом на 10 березня 2023 року мала заборгованість у сумі 76114 грн, яка складається з 4000 грн боргу за кредитом, 24560 грн боргу за відсотками станом на 30 листопада 2021 року та 47554 грн боргу за відсотками за період з 01 грудня 2021 року по 10 березня 2023 року (а.с. 14).

10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-03/2023/01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 241 від 05 травня 2021 року, зокрема права вимоги на 76114 грн боргу, яка складається з 4000 грн боргу за кредитом та 72114 грн боргу по процентам за користування кредитом (а.с. 22-28).

Відповідно до розрахунку ТОВ «Коллект Центр» ОСОБА_1 станом на 10 травня 2023 року мала заборгованість у сумі 76114 грн, яка складається з 4000 грн боргу за кредитом, 24560 грн боргу за відсотками станом на 30 листопада 2021 року та 47554 грн боргу за відсотками за період з 01 грудня 2021 року по 10 травня 2023 року (а.с. 15).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка станом на 30 листопада 2021 року, тобто на момент відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», мала заборгованість у сумі 28560 грн (4000 грн боргу за кредитом та 24560 грн боргу за відсотками) і саме ця сума боргу підлягає стягненню на користь позивача, тобто сума боргу, яка виникла у позичальниці перед первісним кредитором. При цьому суд спростував доводи представника відповідачки про те, що його довірительниця не укладала кредитної угоди, пославшись на копію кредитного договору та документу, що підтверджує зарахування на банківський рахунок позичальниці 05 травня 2021 року 4000 грн (а.с. 6-8, 12). Також суд спростував доводи представника відповідачки про 16-денний строк дії кредитної угоди, пославшись на передбачені кредитним договором умови про поетапне збільшення процентної ставки залежно від кількості днів прострочення повернення кредиту. Відтак, суд частково задовольнив позов, відмовивши у стягненні процентів за кредитним договором, які нараховувались новими кредиторами без достатньої на це правової підстави.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Як правильно встановлено судом, позивач придбав право вимоги до боржниці відповідачки у справі на суму 4000 грн боргу по кредиту та боргу по нарахованим первісним кредитором 28560 грн процентам станом на 30 листопада 2021 року.

Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення.

Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Колегія суддів зауважує, що обставини укладення та відповідність вимогам закону договору факторингу, укладеного між позивачем та ТОВ «Вердикт Капітал» 10 березня 2023 року, не є предметом спору у цій цивільній справі, у тому числі не є предметом дослідження розмір придбаного позивачем боргу ОСОБА_1 на загальну суму 28560 грн, яка складається з 4000 грн боргу за кредитом та 24560 грн боргу по процентам за користування кредитом, тобто відступленої суми боргу первісним кредитором.

Отже, доводи апеляційної скарги, які стосуються утворення боргу по процентам за користування кредитом до уваги не беруться, оскільки не є предметом спору у справі. Крім того, доводи апеляційної скарги про недоведеність отримання відповідачкою кредиту не відповідають встановленим у справі обставинам. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у день укладення кредитної угоди 05 травня 2021 року відповідачці на банківський рахунок від первісного кредитора надійшло 4000 грн кредитних коштів (а.с. 12). Отже, безготівкове перерахування суми кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» для задоволення споживчих потреб ОСОБА_1 підтверджено належними доказами.

У цій справі має місце стягнення боргу, розмір якого визначено договором факторингу, тобто не стоїть питання про порушення порядку повідомлення відповідачки про дострокове повернення заборгованості у спірних правовідносинах чи порядку досудового врегулювання спору, оскільки позивач є новим кредитором, який придбав у іншого нового кредитора право вимагати у відповідачки сплатити борг, який існував станом на 30 листопада 2021 року, тобто на день відступлення права вимоги первісним кредитором.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальниця належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно інших нових кредиторів. Незважаючи на відсутність доказів отримання відповідачкою повідомлення про передачу права вимоги позивачу, боржниця у будь-якому випадку не була позбавлена обов`язку погашати заборгованість, зокрема і шляхом внесення коштів на депозитний рахунок нотаріуса або безпосередньо первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним.

Отже, за відсутності доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором ні первісному, ні новим кредиторам, заборгованість на загальну суму 28560 грн підлягає стягненню на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що у рішенні суд зазначив про визнання позову представником відповідачки є безпідставними, оскільки ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 17 березня 2025 року виправлено описку в мотивувальній частині рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 січня 2025 року та зазначено, що представник відповідачки позов не визнав.

Ураховуючи викладені вище обставини та висновки місцевого суду, з якими повністю погоджується апеляційний суд, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, рішення суду не може бути змінене чи скасоване.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у цій справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про задоволення заявлених вимог позову.

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Спасьоненка Олександра Володимировича залишити без задоволення, а рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов