Справа № 308/4641/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2024 року у складі судді Деметрадзе Т.Р., у справі за позовом акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

встановив:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 26.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Комінвестбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим було укладено Договір кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625, згідно якого отримав кредит у розмірі 40 000 грн. зі сплатою 18% річних з кінцевим терміном повернення 25.07.2018 року.

Однак, взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник належним чином не виконує і з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог станом на 19.04.2021 року заборгованість по кредиту складає 146 020.35 грн., з яких: 39 851.70 грн. - заборгованість за лімітом овердрафту; 68 206.39 грн. відсотки за користування овердрафтом, 27 536.96 грн. нараховані штрафні санкції (пеня), 7 156.74 грн. нараховане інфляційне збільшення заборгованості, а також у відповідності 3 268.87 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

За вказаних обставин, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Комінвестбанк» заборгованість а Договором кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625 від 26.07.2017 року у розмірі 146 020.35 грн. та судові витрати в розмірі 2102.00 грн. судового збору.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки, та безпідставно відмовив у заявленому позові.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1, 5-7ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач, подаючи заявлений позов обґрунтовує його тим, 26.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Комінвестбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим було укладено Договір кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625, згідно якого він отримав кредит у розмірі 40 000 грн. зі сплатою 18% річних з кінцевим терміном повернення 25.07.2018 року.

Позивач вказує, що взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за її користування позичальник належним чином не виконує і станом на 19.04.2021 року заборгованість по кредиту складає 146 020.35 грн., з яких: 39 851.70 грн. - заборгованість за лімітом овердрафту; 68 206.39 грн. відсотки за користування овердрафтом, 27 536.96 грн. нараховані штрафні санкції (пеня), 7 156.74 грн. нараховане інфляційне збільшення заборгованості, а також у відповідності 3 268.87 грн. 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 заперечує факт отримання ним грошових коштів від банку на підставі договору кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625 від 26.07.2017.

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст. 627 ЦК України)

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч.2 ст 10 54 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Судом першої інстанції за клопотанням відповідача витребувано від позивача оригінал договору кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625 від 26.07.2017 року та квитанцію від 26.07. 2017 року про отримання у касі банку відповідачем 38 560 грн.

Ухвалою суду першої інстанції 19.01.2023 року у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 категорично заперечував факт отримання ним коштів у сумі 38 560 грн. та вказував на те, що підпис під квитанцією №012906 від 26.07.17 виконаний не ним, за клопотанням відповідача судом було призначено у даній справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України

Згідно Висновку експерта від 13.11.2023 №СЕ-19/107-23/10327-ПЧ судом встановлено, що підпис у квитанції №012906 від 26.07.17 у графі «ПІДПИШІТЬ НИЖЧЕ IVANOV DMYTRO» відобразився чітко та придатний для порівняльного дослідження. Установити, ОСОБА_1 чи іншою особою виконано підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «ПІДПИШІТЬ НИЖЧЕ IVANOV DMYTRO» в наданій на дослідження квитанції №012906 від 26.07.17, не видається можливим у зв`язку з несумісністю досліджуваного підпису та зразків за будовою транскрипції підпису.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно встановив, що факт того, що квитанція №012906 від 26.07.17, згідно якої було передано грошові кошти у сумі 38 560 грн., не підписувалася відповідачем ОСОБА_1 .

Інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт видачі відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів за вищевказаним договором кредиту, позивачем не подано, і такі відсутні у матеріалах справи.

У суді апеляційної інстанції позивач також не довів отримання відповідачем коштів згідно договору кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625 та не подав доказів на спростування доводів відповідача про неотримання грошових коштів за договором.

Позивачем суду апеляційної інстанції у підтвердження заявлених вимог надано виписку згідно договору кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625 від 26.07.2017.

Однак, з поданої виписки вбачається, що така стосується договору № 001-0000136-Ф/10 KRD, тобто іншого договору, а не договору кредиту за овердрафтом №02-3/3о-1625, на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість.

З наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним договором і недоведеність заявлених вимог, та обґрунтовано відмовив у заявленому позові.

Таким чином суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові .

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: