Справа № 359/4026/23
Провадження № 2/359/145/2025
10 грудня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Бокей А.В.,
за участі відповідача за первісним позовом ОСОБА_1
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та автомобілі, земельні ділянки,-
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та автомобілі, земельні ділянки.
28 жовтня 2025 року по справі ухвалено судове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок, автомобілі та земельні ділянки задоволено.
03 листопада 2025 року відпредставника ОСОБА_1 адвоката Напрієнко М.В. надійшла заява провідшкодування витрат на правову допомогу, якою просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 184 000 грн. 00 коп.
ОСОБА_1 в судовому засідання заяву про ухвалення додаткового рішення у справі підтримала та просила задовольнити.
ОСОБА_2 та представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
Суд, заслухавши обґрунтування заявника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно вимог ст. 89 ЦПК України з метою вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, приходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 02 травня 2023 року представник первісного позивача ОСОБА_2 адвокат Осадча К.О. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.
05 вересня 2023 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок, автомобілі та земельні ділянки.
Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та автомобілі, земельні ділянки об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.
03 листопада 2025 року до суду відпредставника позивача за зустрічним позовом адвоката Напрієнко М.В. надійшла заява провідшкодування витрат на правову допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За змістом положень ч. 1 та п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.
Згідно Акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31 жовтня 2025 року позивачу надано наступні послуги : проведення зустрічі з клієнтом щодо суті справи № 359/4026/23; аналіз наданої клієнтом документації, ознайомлення з наданими клієнтом матеріалі справи № 359/4026/23; дослідження інших, додатково запитаних адвокатом документів; правовий аудит спірних правовідносин та визначення найбільш ефективного способу формування правової позиції на користь клієнта; відстеження руху справи; вивчення судової практики в подібних категоріях справ з урахуванням правової ситуації; підготовка, складання та скерування відзиву у новій редакції; підготовка, складання та подання клопотання про витребування доказів від 18 квітня 2023 року у справі № 359/4026/23; підготовка, складання та подання клопотання про приєднання доказів; підготовка, складання та направлення заяви про проведення судового засідання в режимі відео конференції; підготовка, складання клопотання про пришвидшення розгляду справи; підготовка, складання клопотання про повне відтворення технічного запису судового засідання, яке відбулось 19 листопада 2024 року шляхом надання роздруківки; підготовка, складання клопотання про виклик відповідача як свідка; підготовка, складання клопотання про застосування заходів процесуального примусу до свідків; представництво інтересів клієнта у справі №359/4026/23 місцевому суді першої інстанції; підготовка та прибуття в судове засідання 20 лютого 2024 року; підготовка та прибуття в судове засідання 23 квітня 2024 року; підготовка та прибуття в судове засідання 19 листопада 2024 року; підготовка та прибуття в судове засідання 10 грудня 2024 року; підготовка та прибуття в судове засідання 04 березня 2025 року; участь в судовому засіданні 22 квітня 2025 року; підготовка та прибуття в судове засідання 07.05.2025; підготовка та прибуття в судове засідання 16 травня 2025 року; підготовка та прибуття в судове засідання 08 липня 2025 року; підготовка та прибуття в судове засідання 19 липня 2025 року; підготовка та прибуття в судове засідання 09 вересня 2025 року. Загальна вартість послуг виконавця за цим актом складає 184 000 грн. 00 коп.
В свою чергу ОСОБА_2 не скористався своїм правом та не подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу наданих ОСОБА_1 адвокатом Напрієнко М.В.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на вимоги ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Таким чином, з урахування принципу співмірності, передбаченого у даному випадку ч.4 ст.137 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додатко-вого рішення про стягнення судових витрат, за яким слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 184 000 грн. 00 коп..
На підставі наведеного та керуючись вимогами ст. 10-12, 76-81, 133, 134, 140, 141, 223, 246, 258- 259, 264, 265, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд -
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на будинок та автомобілі, земельні ділянки.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі ) гривень 00 (нуль) копійок.
Відомості про первісного позивача : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_6 виданий 12 лютого 1998 року Докучаєвським МВ УМВС України у Донецькій області, код платника податків НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду виготовлено 11 грудня 2025 року.

Суддя Яковлєва Л.В.