Справа № 128/1634/25

РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна баба по лінії матері ОСОБА_3 . За свого життя баба ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_4 . Заявниця ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Вінниця, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Дошлюбне прізвище ОСОБА_8 вона змінила у зв`язку з реєстрацією шлюбу 16.11.2022 на прізвище ОСОБА_9 в шлюбі. У визначений законом строк у шість місяців вона звернулась до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом була відкрита спадкова справа №21/2022. Надати документів, які б підтверджували факт родинних відносин між спадкоємицею за заповітом та спадкодавицею, її бабою ОСОБА_3 , вона не змогла. ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала прізвище ОСОБА_11 . У матері заявниці ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 , у свідоцтві про її народження прізвище, імя та по батькові матері зазначене: ОСОБА_12 , тоді як померла мати ОСОБА_3 . Встановлення факту родинних відносин необхідно для впорядкування податкових зобов?язань після набуття права власності на спадкове майно за заповітом. Спадкодавиця ОСОБА_13 (так ім?я та по батькові записано в актовому запису про реєстрацію шлюбу) 17.01.1970 зареєструвала шлюб та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_11 на прізвище у шлюбі ОСОБА_14 . Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась її матір ОСОБА_14 (пізніше ОСОБА_8 , ОСОБА_15 . 08.02.1978 шлюб між ОСОБА_16 розірваний, її баба ОСОБА_16 повернула собі дошлюбне прізвище ОСОБА_11 . Її матір?ю є ОСОБА_7 . При народженні її матір мала прізвище ОСОБА_14 . 09.03.1989 її матір зареєструвала шлюб та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_14 на прізвище в шлюбі ОСОБА_8 . Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 . 19.07.1995 її матір розірвала шлюб з її батьком ОСОБА_6 . 05.04.1996 її матір зареєструвала шлюб та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_8 на прізвище в шлюбі ОСОБА_17 . 26.08.2009 її матір розірвала шлюб з ОСОБА_17 , а 25.11.2020 вона зареєструвала шлюб та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_17 на прізвище в шлюбі ОСОБА_18 . Тому обставина того, що вона є рідною дочкою заінтересованої особи ОСОБА_19 не потребує доказування. В свідоцтві про народження матері ОСОБА_2 її мати записана як ОСОБА_12 , тоді як в свідоцтві про смерть вона зазначена як ОСОБА_3 та вчиняла заповіт на ім?я заявниці як ОСОБА_3 , тому факт родинних відносин, що померла ОСОБА_3 є бабою заявниці по лінії матері,потребує встановлення. Тому просить встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною бабою ОСОБА_1 по лінії матері».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 08.05.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишив без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків.

12.05.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Гуменюк Н.В. подала заяву про усунення недоліків.

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 15.05.2025 відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд у порядку окремого провадження; витребував у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Парфьонова Ігоря Володимировича копію спадкової справи №21/2022, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

09.09.2025 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.05.2025 приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Парфьонов Ігор Володимирович подав копію спадкової справи №21/2022, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

Судовий розгляд відкладався з поважних причин.

У судове засідання 02.12.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Гуменюк Н.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести за відсутності заявника та її представника, заяву задовольнити.

У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будь-які заяви чи клопотання до суду не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 02.12.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 у м. Вінниця, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2022 (а.с. 6).

25.07.2018 на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 25.07.2018 секретарем Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстровано в реєстрі за №551 (а.с. 7).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.04.2005, виданого повторно, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 10).

16 листопада 2022 року ОСОБА_20 та ОСОБА_21 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 16.11.2022 (а.с. 11).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 06.12.2023 убачається, що 17.01.1970 ОСОБА_22 та ОСОБА_23 уклали шлюб; шлюб розірвано 08.02.1978 (а.с. 12).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23.09.2020, виданого повторно, батьками ОСОБА_24 записані ОСОБА_22 та ОСОБА_12 (а.с. 13).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 08.03.2023, ОСОБА_6 та ОСОБА_25 09.03.1989 зареєстрували шлюб; шлюб розірвано 19.07.1995 (а.с. 14).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 08.03.2023 убачається, що 05.04.1996 ОСОБА_26 та ОСОБА_27 зареєстрували шлюб; шлюб розірвано 26.08.2009 (а.с. 15).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 25.11.2020, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 25.11.2020 зареєстрували шлюб (а.с. 16).

Відповідно до копій погосподарських книг Стрижавської селищної ради Вінницького району за 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005 роки, ОСОБА_30 голова двору, ОСОБА_31 дочка (а.с. 17-19, 20-21).

У погосподарському записі за 2006-2010 роки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_30 зазначена головою двору, ОСОБА_32 дочка, ОСОБА_4 онука, що підтверджується копією погосподарського запису (а.с. 23).

У погосподарському записі за 2011-2015 роки, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 зазначена головою двору, ОСОБА_32 дочка, що підтверджується копією погосподарського запису (а.с. 22).

У погосподарському записі за 2021 рік за адресою: АДРЕСА_1 внесені такі записи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією погосподарського запису (а.с. 24).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_6 від 13.03.2006, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 (а.с. 25).

Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 02.08.2018, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

З копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 №21/2022 убачається, що ОСОБА_4 31.08.2022 звернулася до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу із заявою, у якій зазначає, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вона приймає; на день смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 62-85).

Свідок ОСОБА_34 у письмових поясненнях, поданих до суду 02.12.2025, зазначила, що «вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є сусідкою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; вони з ОСОБА_2 зростали на одному «кутку», коли ОСОБА_35 вийшла заміж, народила дочку ОСОБА_36 та вони стали спілкуватися дуже близько та часто, її син та ОСОБА_37 разом гралися, ходили в одну школу, бували в будинках один одного; дівочим прізвищем ОСОБА_38 було ОСОБА_14 , її матір`ю була, як вона її називала, тітка ОСОБА_39 , вона мала прізвище ОСОБА_11 , на вулиці її називали ОСОБА_40 , дочка з матір`ю проживали вдвох, ОСОБА_41 зараз знає за прізвищем ОСОБА_18 ; вони проживали втрьох в одному будинку: баба ОСОБА_42 , дочка ОСОБА_43 , зараз має прізвище ОСОБА_18 , та внучка ОСОБА_44 ; в січні 2022 року баба ОСОБА_42 померла, а в кінці 2022 року ОСОБА_45 зареєструвала шлюб і в їхню сім`ю прийшов зять ОСОБА_46 та народився син ОСОБА_47 , правнук баби ОСОБА_48 » (а.с. 94).

Свідок ОСОБА_49 у письмових поясненнях, поданих до суду 02.12.2025, зазначила, що «вона проживає у АДРЕСА_1 та є сусідкою з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; вони з ОСОБА_2 майже ровесниці, тому з дитинства приятелюють, завжди мали спільні інтереси, теми розмов, дівоче прізвище ОСОБА_38 було ОСОБА_14 , її матір?ю була, як вона її називала, тітка ОСОБА_39 , вона мала прізвище ОСОБА_11 , на вулиці її називали ОСОБА_40 , дочка з матірю проживали вдвох; в ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_35 народила дочку ОСОБА_36 , зараз це ОСОБА_1 ; вони проживали втрьох: баба ОСОБА_42 , дочка ОСОБА_43 , яку вона знає тільки по дівочому прізвищу ОСОБА_14 , та внучка ОСОБА_44 ; оскільки вона своїх дітей не має, то дуже часто бавила ОСОБА_36 , втрьох вони проводили час разом, гуляли; в січні 2022 року баба ОСОБА_42 померла, а в кінці 2022 року ОСОБА_45 зареєструвала шлюб і в їхню сім`ю прийшов зять ОСОБА_46 та пізніше народився син ОСОБА_47 , правнук баби ОСОБА_48 » (а.с. 95).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків.

Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 (справа № 643/6447/19), від 03.02.2021 (справа № 644/9753/19), від 18.11.2020 (справа № 554/3600/19), від 25.11.2020 (справа № 636/4087/19), від 19.06.2019 (справа № 752/20365/16-ц), від 05.12.2019 (справі № 750/9847/18).

Заявник стерджує, що у свідоцтві про народження її матері ОСОБА_2 матір останньої зазначена як « ОСОБА_12 », однак у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2022 померла зазначена як « ОСОБА_3 ». Таким чином, прізвище, ім`я та по батькові баби заявниці ОСОБА_3 у свідоцтві про народження її матері ОСОБА_2 є відмінним від прізвища, ім`я та по батькові, яке належало їй на час смерті, у зв`язку з чим вона не може підтвердити факт родинних відносин з бабою, що перешкоджає їй впорядкувати податкові зобов`язання після набуття права власності на спадкове майно за заповітом.

Тому встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 , породжує для останньої юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права.

За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У статті 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту родинних відносин, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Наявність факту родинних відносин можуть підтвердити наступні докази: автобіографії, фотографії, листи, як ділового так і особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, господарські книги, домові книги, а також інші документи; листи органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, котрі можуть підтвердити про взаємовідносини померлого із заявником.

Заявник ОСОБА_1 , крім іншого, надала суду письмові пояснення свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_51 , які підтвердили факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: що остання являлася бабою заявника.

Під час розгляду даної заяви про встановлення факту родинних відносинспору про право виявлено не було.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Керуючись статтями 13, 89, 95, 211, 247, 258, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була бабою (по лінії матері) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ).

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 03.12.2025.

СУДДЯ