Справа № 286/2331/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27 листопада 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

із секретарем Павленко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за борговою розпискою та річних , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по тілу позики згідно розписок від 03.06.2023, 04.08.2023, 03.12.2023 та 03.03.2024 в сумі 3555 доларів США; заборгованість по відсотках в сумі 3117 доларів 85 центів США; нараховані штрафи за прострочення виплат позики в сумі 400 000 грн. 00 коп. та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договорами позики в сумі 109 461 грн. 04 коп., а також судовий збір в сумі 7 867 грн. 18 коп., мотивуючи тим, що 03.06.2023, в силу досягнутої домовленості між ними, ним було передано відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 600 доларів США в борг під відсоток у розмірі 35% річних щомісячно, що підтверджується договором позики, укладеним між ним - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 03.06.2023, а також розпискою.

За умовами розписки від 03.06.2023 позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 600 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 03.12.2023, а також сплачувати відсоток за користування грошима у розмірі 35% від позиченої суми грошових коштів кожен місяць, 20 числа. Окрім цього, сторони домовились, що у випадку прострочення виконання зобов`язання, а саме: невчасної виплати відсотків або невчасного повернення тіла позики, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 100 000 грн 00 коп., шляхом безготівкового перерахування на банківську картку позикодавця: № НОМЕР_1 .

За умовами договору позики від 03.06.2023 позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 600 доларів США, які позичальник зобов`язався виплатити позикодавцю терміном не пізніше 03.12.2023. Окрім цього, сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплачувати відсоток за кожен рік користування грошима у розмірі 35% від позиченої суми грошових коштів кожен місяць, 20 числа. Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне було проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця. Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором - є фактором передачі коштів.

Окрім того, між ними було укладено договір позики і розписку від 04.08.2023, згідно з якими позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 400 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 04.12.2023, а також сплачувати відсоток за кожен рік користування грошима у розмірі 50% від позиченої суми грошових коштів кожен місяць, 20 числа. Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне було проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США по середньому курсу в банках або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця. Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором - є фактором передачі коштів. Окрім цього, відповідно до розписки від 04.08.2023, відповідач зобов`язувалася виплатити не пізніше 04.12.2023 борг у розмірі 400 доларів США, а також відсотки у розмірі 50% річних щомісяця, 20 числа. Також, сторони домовились, що у випадку прострочення виконання зобов`язання, а саме: невчасної виплати відсотків або невчасного повернення тіла позики, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 100 000 грн. 00 коп. шляхом безготівкового перерахування на банківську картку Позикодавця: № НОМЕР_1 .

Також, було укладено договір позики і розписку від 03.12.2023, згідно з якими позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 1000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 03.03.2024, а також сплачувати відсоток за кожен рік користування грошима у розмірі 90% від позиченої суми грошових коштів, а саме: 75 доларів США кожен місяць, 03 числа. Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне було проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США по середньому курсу в банках або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця. Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором - є фактором передачі коштів. Згідно з розпискою від 03.12.2023, відповідач зобов`язувалася виплатити не пізніше 03.03.2024 позику у розмірі 1000 доларів США, а також відсотки у розмірі 90% річних, а саме 75 доларів США щомісяця, 3 числа. Крім того, між сторонами було вирішено, що у випадку прострочення виконання зобов`язання, а саме: невчасної виплати відсотків або невчасного повернення тіла позики, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 100 000 грн 00 коп. шляхом безготівкового перерахування на банківську картку позикодавця: № НОМЕР_1 .

03 березня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики і розписку від 03.03.2024, за умовами яких позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 1555 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 03.03.2025, а також сплачувати відсоток за кожен рік користування грошима у розмірі 175% від позиченої суми грошових коштів кожен місяць, а саме 226 доларів США кожен місяць, 3 числа. Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне було проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій - на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США по середньому курсу в банках або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця. Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором - є фактором передачі коштів. Згідно з розпискою від 03.03.2024, відповідач зобов`язувалася виплатити не пізніше 03.03.2025 борг у розмірі 1555 доларів США, а також відсотки у розмірі 175% річних від позиченої суми грошових коштів кожен місяць, а саме: 226 доларів США кожен місяць, 3 числа. Водночас, між сторонами було вирішено, що у випадку прострочення виконання зобов`язання, а саме: невчасної виплати відсотків або невчасного повернення тіла позики, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі 100 000 грн 00 коп. шляхом безготівкового перерахування на банківську картку Позикодавця: № НОМЕР_1 .

З часу надання розписок, відповідачем не були зроблені відповідні проплати. Тобто, на даний момент утворилась заборгованість на загальну суму 6 672 доларів 85 центів США та 400 000 грн..

За порушення строків виконання грошового зобов`язання, кредитор має право застосовувати фінансові санкції, зокрема нараховувати пеню, сума якої за усіма договорами позики становить 109 461 грн. 04 коп..

Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання щодо повернення у визначені ним строки коштів, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 6 672 доларів 85 центів США та 509 461 грн. 04 коп., є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відзиву на позов відповідачем до суду не надано.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Відповідач про причини неявки не повідомила, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, або інший документ, який є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК. Так, відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема, позикових, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04.07.2018 по справі № 14-134цс18 та від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-ц.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 03.06.2023, 04.08.2023, 03.12.2023 та 03.03.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори позики грошових коштів (а. с.17, 19, 21,23).

Так, відповідно до умов договору від 03.06.2023 позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 600 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 03.12.2023 (п.1 договору). Сторони домовились, що за кожен рік користування грошима позичальник сплачує позикодавцю 35% від позиченої суми грошових коштів. Позичальник виплачує належні позикодавцеві відсотки кожен місяць (п.2). Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США або у гривнях по курсу на момент повернення грошових коштів кожного місяця (п.3). Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором є фактором передачі коштів (п.5).

Згідно умов договору від 04.08.2023 позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 400 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 04.12.2023 (п.1 договору). Сторони домовились, що за кожен рік користування грошима позичальник сплачує позикодавцю 50% від позиченої суми грошових коштів. Позичальник виплачує належні позикодавцеві відсотки кожен місяць (п.2). Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США по середньому курсу або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця (п.3). Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором є фактором передачі коштів (п.5).

Умовами договору від 03.12.2023 визначено, що позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 1000 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 03.03.2024 (п.1 договору). Сторони домовились, що за кожен рік користування грошима позичальник сплачує позикодавцю 90% від позиченої суми грошових коштів. Позичальник виплачує належні позикодавцеві відсотки кожен місяць 3 числа. (п.2). Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США по середньому курсу або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця (п.3). Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором є фактором передачі коштів (п.5).

Згідно умов договору від 03.03.2024 позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику грошові кошти у сумі 1555 доларів США, які позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 03.03.2025 (п.1 договору). Сторони домовились, що за кожен рік користування грошима позичальник сплачує позикодавцю 175% від позиченої суми грошових коштів. Позичальник виплачує належні позикодавцеві відсотки кожен місяць (п.2). Повернення позиченої суми грошових коштів та відсотків по ній повинне проходити в готівковій формі у місті Києві (під розписку позикодавця, що він отримав грошові кошти) або безготівковій на банківську карту: № НОМЕР_1 у доларах США по середньому курсу або у гривнях на момент повернення грошових коштів кожного місяця (п.3). Сторони домовились, що окрема розписка позичальником про передання йому визначеної суми грошових коштів за даним договором є фактором передачі коштів (п.5).

Водночас, позивачем надано розписки відповідача, які підтверджують факт отримання останньою від позивача 03.06.2023, 04.08.2023, 03.12.2023 та 03.03.2024 грошових коштів в сумі 600 доларів США, 400 доларів США, 1000 доларів США та 1555 доларів США відповідно, а також зобов`язання виплатити позикодавцю відсотки в сумі 35% річних, 50% річних, 90% річних та 175% річних відповідно. Термін позики згідно вказаних договорів складає 6, місяців, 4 місяці, 3 місяці та 12 місяців. У разі прострочення нею виконання зобов`язання, а саме: невчасної виплати відсотків, або несвоєчасного повернення тіла позики, вона має сплатити штраф у розмірі по 100 000 грн., шляхом безготівкового перерахування на банківську карту ОСОБА_1 НОМЕР_2 (а. с.18, 20, 22, 24).

За таких обставин, враховуючи, що між сторонами було укладено письмові договори позики, суми боргу відповідачем не повернуто на час розгляду справи, доказів протилежного останньою не надано, а також враховуючи факт отримання позичальником позики в іноземній валюті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення грошових кошти в сумі 3555 доларів США на користь позивача.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування позикою, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, що сторони домовились, що за кожен рік користування грошима позичальник сплачує позикодавцю відсотки від позиченої суми грошових коштів, відповідно відповідач повинна була сплатити позивачу:

згідно договору позики від 03.06.2023 за період з 03.06.2023 по 03.12.2023 105 доларів США: 600 доларів СШАх17,50%(35%:12х6)=105;

згідно договору позики від 04.08.2023 за період з 04.08.2023 по 04.12.2023 66 доларів 6 центів США: 400 доларів СШАх16,66%(50%:12х4)=66,6;

згідно договору позики від 03.12.2023 за період з 03.12.2023 по 03.03.2024 225 доларів США: 1000 доларів СШАх22,50%(90%:12х3)=225;

згідно договору позики від 03.03.2024 за період з 03.03.2024 по 03.03.2025 2721 доларів 25 центів США: 1555 доларів СШАх175%=2721 доларів 25 центів США, що в загальній сумі становить 3117 доларів 85 центів США.

Відтак, вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування позикою підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штрафами суд відмічає наступне.

Положеннями п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В постанові від 31.01.2024 №183/7850/22 (61-14740св23) Верховний Суд зазначив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За таких обставин, враховуючи, що договори позики між сторонами було укладено 03.06.2023, 04.08.2023, 03.12.2023 та 03.03.2024, тобто під час дії воєнного стану в Україні, який триває і донині, відтак, неустойка (штраф, пеня) за прострочення погашення позики підлягає списанню позикодавцем.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7 867 грн. 18 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (7 867,18х35,24%)=2 772 грн. 39 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , заборгованість за договорами позики від 03.06.2023, 04.08.2023, 03.12.2023 та 03.03.2024 в сумі 3555 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 3117 доларів 85 центів, а також судовий збір в сумі 2 772 грн. 39 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд (скарги), якщо така заява (скарга) подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 08.12.2025.