ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Суми

Справа №576/26/25

Номер провадження 22-ц/816/1111/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осьмакова Олександра Анатолійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Осьмаковим Олександром Анатолійовичем,

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2025 року у складі судді Сапона О.В., постановлену у м. Глухів Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Осьмакова О.А. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення подання про призначення ОСОБА_2 опікуна; зобов`язати виконавчий комітет Есманської селищної ради Шосткинського району розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення подання про призначення ОСОБА_2 опікуна та внести до Глухівського міськрайонного суду подання про призначення ОСОБА_2 опікуна, а також стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Заява мотивована тим, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2024 року визнано недієздатною його тітку ОСОБА_2 .

Органом опіки та піклування є виконавчий комітет Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області.

Оскільки він здійснює догляд за ОСОБА_2 , то він звернувся до органу опіки та піклування із заявою щодо внесення до суду подання про призначення його її опікуном.

Рішенням від 13 грудня 2024 року, яке оформлено протоколом №1, виконавчий комітет Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області відмовив у внесенні такого подання.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за його позовом до виконавчого комітету Есманьської селищної ради Шосткинського району Сумської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що його позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Осьмакова О.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а стосується захисту приватного права щодо отримання статусу опікуна над ОСОБА_2 .

В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами є публічно-правовим, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Разом з тим, згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є оскарження рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його зави про внесення подання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 та зобов`язати виконавчий комітет розглянути вищевказану заяву.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір між позивачем та виконавчим комітетом Есманьської селищної ради є публічно-правовим та належить до компетенції адміністративного суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Осьмаковим Олександром Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 9 грудня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов