Дата документу 05.12.2025 Справа № 317/2966/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2966/25 Головуючий у 1-й інстанції: Губанов Р.О.
Провадження № 22-ц/807/1558/25-2 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр Анни Ігорівни,Органу опіки та піклування Новомиколаївської селищної ради Запорізької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області, Запорізька окружна прокуратура, Селянське (фермерське) господарство «Артеміда», Відділення № 2 Вільнянського Районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, про визнання дій нотаріуса неправомірними, визнання недійсними виданих свідоцтв про право на спадщину, заборону реєстраційних дій, визнання права власності на спадкове майно, зобов`язання повернути майно та призначення тимчасового управителя спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області з вищевказаним позовом, просила суд: визнати дії/бездіяльність нотаріуса та опіки неправомірними; визнати недійсними свідоцтва, видані іншим спадкоємцям; заборонити реєстраційні дії щодо СФГ «Артеміда»; визнати право власності за малолітньою ОСОБА_2 на спадкове майно; визнати за малолітньою ОСОБА_2 право спадкування: повного паю площею 5.3747 га, що належав її батькові ОСОБА_5 , на підставі факту утримання, та 2/3 часток трьох паїв по 6.04. га кожен, що належали її дідові ОСОБА_6 , з урахуванням її перебування на повному утриманні діда та з огляду на незаконні дії інших спадкоємців; визнати незаконними та такими, що підлягають скасуванню, дії приватного нотаріуса Котляр А.І. щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні паї на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без визначення складу спадкового майна та без врахування законних інтересів малолітньої; зобов`язати відповідачів повернути у спадкову масу спадкове майно, зокрема земельні паї, оформлені 05.02.2024 та 23.02.2024, що були самовільно передані в оренду СФГ «Міхно» 06.02.2024; призначити тимчасовим управителем спадкового майна у складі СФГ «Артеміда» законного представника малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , було подане клопотання про забезпечення позову, просила суд накласти арешт на майно, яке входить до складу спадщини, а саме: техніку, що знаходиться у користуванні СФГ «Артеміда» (трактор, обприскувач, культиватор, зернозавантажувач та інше, зазначене в матеріалах справи); земельні ділянки, що було оброблені у складі господарства, у т.ч. оформлені на померлих або передані в оренду після їхньої смерті без згоди законного представника дитини; урожай 2023 року, що зберігався на складах і складає частину спадкового майна.

17.06.2025 суддею Запорізького районного суду Запорізької області постановлена ухвала про передачу вказаної справи на розгляд Новомиколаївського районного суду Запорізької області.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 липня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ,про забезпечення позову відмовлено.

Роз`яснено заявниці, що відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову не позбавляє заявницю права на повторне звернення до суду із заявою (клопотанням) про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

14.07.2025 від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , надійшло клопотання про повторний розгляд питання про забезпеченню позову.

В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_1 зазначала, що в ухвалі Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 липня 2025 року відсутня належна мотивація та аналіз доказів, що підтверджують наявність спадкового майна (земельна ділянка площею 43 га, с/г техніка, врожай 2023 року); суд не врахував, що малолітня особа - єдина спадкоємиця, перебуває без представництва органу опіки, що прямо порушує вимоги ст.ст. 18, 242, 244, 258, 265 ЦПК України; не враховано ухвалу слідчого судді Кононенка І.О. від 16.06.2025 у справі №314/2516/25, якою встановлено факт наявності спадкового майна, техніки та врожаю, а також дозвіл на його огляд та доступ до документів; суд не залучив до участі у розгляді справи орган опіки, не викликав прокурора, чим порушив ст.ст. 258, 265, 267 ЦПК України та п. 29 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.10.2008; суд не врахував фактичні обставини справи та численні письмові докази, подані разом з позовом (виписки з реєстрів, акти, документи з поліції та прокуратури, аудіо- та фотоматеріали).

Також ОСОБА_1 уточнила, що загальна площа спадкових земель становить приблизно 56 га, з яких: 43 га - згідно державного акту на постійне користування на ім`я ОСОБА_6 , 26.86 га - оброблялись як паї СФГ «Артеміда», 24 га - власні паї ОСОБА_6 , 4 га - городи, що перебували у фактичному користуванні спадкодавців. Урожай 2023 року складав приблизно 100 тонн соняшнику (середня врожайність 2,5 т/га), збирання здійснювалось найманими особами, які готові підтвердити обставини (свідки ОСОБА_7 та комбайнер). Також спадкова маса включає: трактор МТЗ-82 та причіп - зареєстровані технічні засоби, склад АДРЕСА_1 , прилегла територія АДРЕСА_2 , де зараз остатки, обприскувач, сівалку, зернозавантажувач, культиватор - техніка, що не підлягає державній реєстрації, але є майном господарського призначення згідно з Порядком №8-2004 (МВС України). У рамках кримінального провадження №000075 здійснюється розслідування щодо викрадення вказаного майна, про що подано численні скарги до поліції та прокуратури.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , просила повторно розглянути питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно: земельні ділянки загальною площею 56 га, земельна ділянка постійного користування акт на 43 га, сільськогосподарську техніку (трактор, обприскувач, зернозавантажувач, культиватор, тощо), урожай 2023 року, складське приміщення та інше рухоме/нерухоме майно, що входить до спадкової маси.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , про повторний розгляд питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно повернуто заявниці.

Не погоджуючись із ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на все спірне спадкове майно, заборонити державним реєстраторам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні чи відчужувальні дії щодо зазначеного майна.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальний ризик відчуження, знищення або прихованого продажу спадкового майна, зокрема врожаю 2023 року, сільськогосподарської техніки, складських приміщень та земельних ділянок. Вказане унеможливить виконання майбутнього рішення суду та грубо порушить права дитини.

Від ОСОБА_4 на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому вона просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники справи наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , надіслала на адресу апеляційного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, тимчасово зобов`язати приватного нотаріуса Котляр А.І. та ВП № 2 Вільнянського РУП ГУНП в Запорізькій області за місцем знаходження спадкового майна здійснити опис і фіксацію фактичного складу спадкового майна, пов`язаного зі спором, а саме: земельних ділянок, будівель та споруд, сільськогосподарської техніки та іншого майна СФГ «Артеміда», урожаю 2023 року, а також грошових коштів, отриманих (або таких, що мали бути отримані) від реалізації цього урожаю, і вжити заходів зі збереження зазначеного майна та грошових коштів до вирішення справи по суті; при подальшому розгляді справи по суті зобов`язати суд першої інстанції при новому розгляді справи залучити як третю особу без самостійних вимог орган опіки та піклування Запорізької міської ради в особі Служби у справах дітей Запорізької міської ради для надання висновку щодо захисту майнових прав малолітньої ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що в обґрунтування клопотання про повторний розгляд питання про забезпеченню позову ОСОБА_1 фактично навела ті самі обставини і підстави, що були вказані в її раніше поданому клопотанні, яке було предметом розгляду 10.07.2025, втім мотиви і висновки, які зазначалися в ухвалі суду, нею враховані не були, натомість нею фактично виражена незгода з судовим рішенням. Заявницею, як і під час подачі попереднього клопотання, не визначено точний перелік майна і конкретні дані щодо кожної одиниці, його власників, тощо. Долучені заявницею документи і наведені нею доводи не дають можливості для визначення конкретного предмету чи майна, на які може бути накладений арешт. Також не зазначено ціну позову, зокрема для визначення відповідності виду забезпечення позову, позовним вимогам (співмірності). Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що клопотання про повторний розгляд питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормою ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 в тексті своєї заяви дійсно не зазначила ціну позову, про забезпечення якого просить, дані щодо майна, на яке просить накласти арешт, які дали б можливість ідентифікувати майно. У клопотанні міститься лише загальна вказівка щодо майна, на яке вона вважає доцільним накласти арешт, без зазначення чіткого переліку і родових ознак майна (виду, марки, моделі транспортних засобів, виду і кількості урожаю, кадастрових номерів земельних ділянок тощо).

Враховуючи викладене, ухвала суду про повернення заяви (клопотання) про забезпечення позову відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, підстав для її скасування не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про вжиття заходів забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів враховує і те, що позивач не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з такою ж заявою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити.

Оскільки суд першої інстанції заяву про забезпечення позову по суті не розглядав, а повернув її заявнику, тому ухвалення нового судового рішення по суті апеляційним судом за наслідком розгляду такої заяви виходить за межі повноважень апеляційного суду.

Питання про залучення третіх осіб до участі у справі в суді першої інстанції вирішується відповідно до ст.ст. 52, 53 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і на її законність не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко