КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

справа № 758/10407/24

провадження № 22-ц/824/12588/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року, постановлене під головуванням судді Петрова Д.В. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що з 2010 по 2015 роки позивач та відповідач проживали разом, вели спільне господарство та побут, тобто проживали однією сім`єю, проте без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна донька - ОСОБА_3 .

В подальшому спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різноманітними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, і з 2015 року сторони припинили спільне проживання та сімейні стосунки.

Донька проживає із позивачем, що підтверджується довідкою про її зареєстроване місце проживання.

Відповідач сплачує аліменти на доньку у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн на місяць згідно укладеної мирової угоди, яка була затверджена ухвалою Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/11358/24.

В травні 2023 року ОСОБА_3 пройшла обстеження у стоматологічному кабінеті КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва, за результатом якого лікар-ортодонт повідомив про проблему з неправильним прикусом (Діагноз - «Аномалії співвідношення зубних дуг»), яка у разі її ігнорування може призвести в майбутньому до більш серйозних наслідків для здоров`я дитини.

Отже за результатом обстеження дитині було рекомендовано ортодонтичне лікування, що підтверджується довідкою від 23.05.2023.

З метою організації для дитини комплексного професійного ортодонтичного лікування позивачка звернулася до стоматологічної клініки HappyDent (ТОВ «ХЕППДЕНТ»).

12.06.2023 між позивачем та ТОВ «ХЕППІДЕНТ» було укладено договір про надання платних медичних послуг №12/06/23 (додаток 6), а також погоджено детальний план лікування №000000447 від 12.06.2023 (додаток 7), в якому, зокрема, була розрахована й орієнтовна вартість всього курсу лікування. Згідно вказаного плану дитині мала бути встановлена на зубах брекет-система орієнтовною тривалістю носіння протягом 1 року.

Так, за період з 12.06.2023 по 26.06.2024 позивачем було сплачено вартість ортодонтичного лікування доньки на загальну суму 56 720,00 грн, що підтверджується копіями актів наданих послуг ТОВ «ХЕППІДЕНТ».

Враховуючи те, що обоє з батьків несуть однаковий обов`язок з утримання дитини та несення додаткових витрат на дитину, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню 1/2 від зазначеної суми, що дорівнює 28 360,00 грн.

Відповідач добровільно не виконує свій обов`язок по сплаті додаткових витрат, хоча позивачка неодноразово зверталася до нього з приводу компенсації половини вартості лікування дитини (як безпосередньо, так і через адвоката), на підтвердження чого надаються відповідні докази: скріншоти з месенджера Viber (додаток 9) та копія електронного листа відповідачу від адвоката позивачки (додаток 10).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витати на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 27 960 (двадцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні вимог.

Вимоги обґрунтовані тим, що фактор передбачуваності недотриманий позивачем і суду недоведений, адже позивачка могла повідомити відповідача про намір звернутися до медичного закладу, обговорити ціну надання таких послуг, всі існуючі проблеми та разом прийняти спільне рішення. Однак, позивач це все проігнорувала, думкою апелянта не цікавилася, про можливості фінансування з боку останнього таких послуг не запитувала. Все зробила самостійно, обрала на свій розсуд клініку. Звертає увагу, що позивачкою не надано первинних фінансово - розрахункових документів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - Старіков Євген Олексійович зазначає, що твердження апелянта про те, що Акт взаєморозрахунків наданий позивачем за своє суттю не є актом взаєморозрахунків, адже не наводить фактичні дати і суми розрахунків між сторонами, а свідчить лише про надані послуги, не відповідає дійсності і спростовується матеріалами справи, а саме - самим «Актом звірки взаєморозрахунків» від 13.12.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є такими, що підтверджені належними доказами (договором про надання стоматологічних послуг, планом лікування дитини з детальним описом наданих послуг та відповідними платіжними документами), в зв`язку чим суд дійшов висновку, що вимоги підлягають задоволенню в розмірі половини вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 27 960 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що з 2010 по 2015 роки позивач та відповідач проживали разом, вели спільне господарство та побут, тобто проживали однією сім`єю, проте без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна донька - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого 22.02.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Сторони припинили спільне проживання та сімейні стосунки.

Донька проживає із позивачем, що підтверджується довідкою про її зареєстроване місце проживання № 86891292 від 05.12.2022 виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА.

Відповідач сплачує аліменти на доньку у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн на місяць згідно укладеної мирової угоди, яка була затверджена ухвалою Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/11358/24.

В травні 2023 року ОСОБА_3 пройшла обстеження у стоматологічному кабінеті КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва, за результатом якого лікар-ортодонт повідомив про проблему з неправильним прикусом (діагноз - «Аномалії співвідношення зубних дуг»), яка у разі її ігнорування може призвести в майбутньому до більш серйозних наслідків для здоров`я дитини.

Отже за результатом обстеження дитині було рекомендовано ортодонтичне лікування, що підтверджується довідкою від 23.05.2023.

З метою організації для дитини комплексного професійного ортодонтичного лікування позивачка звернулася до стоматологічної клініки HappyDent (ТОВ «ХЕППДЕНТ»).

12.06.2023 між позивачем та ТОВ «ХЕППІДЕНТ» було укладено договір про надання платних медичних послуг №12/06/23 (додаток 6), а також погоджено детальний план лікування №000000447 від 12.06.2023 (додаток 7), в якому, зокрема, була розрахована й орієнтовна вартість всього курсу лікування.

Згідно вказаного плану дитині мала бути встановлена на зубах брекет-система орієнтовною тривалістю носіння протягом 1 року.

За період з 12.06.2023 по 26.06.2024 позивачем було сплачено вартість ортодонтичного лікування доньки на загальну суму 56 720,00 грн., що підтверджується копіями актів наданих послуг ТОВ «ХЕППІДЕНТ».

Враховуючи те, що обоє з батьків несуть однаковий обов`язок з утримання дитини та несення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача 1/2 від зазначеної суми, що дорівнює 28 360 грн. Однак, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18.12.2024 позивачка просить стягнути з відповідача 27 960 грн.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 до суду не надано первинних фінансово - розрахункових документів на підтвердження понесених додаткових витрат на спільну дитину.

Як було встановлено судом, 12.06.2023 між позивачем та ТОВ «ХЕППІДЕНТ» було укладено договір про надання платних медичних послуг №12/06/23 (додаток 6), а також погоджено детальний план лікування №000000447 від 12.06.2023 (додаток 7), в якому, зокрема, була розрахована й орієнтовна вартість всього курсу лікування.

За період з 12.06.2023 по 26.06.2024 позивачем було сплачено вартість ортодонтичного лікування доньки на загальну суму 56 720,00 грн., що підтверджується копіями актів наданих послуг ТОВ «ХЕППІДЕНТ».

Матеріали справи містять «Акт звірки взаєморозрахунків» від 13.12.2024, в якому вказані і фактичні дати, і конкретні суми, що були сплачені позивачкою на користь ТОВ «Хеппідент» за ортодонтичне лікування доньки.

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суму першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Старікова Євгена Олексійовича до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини є такими, що підтверджені належними доказами (договором про надання стоматологічних послуг, планом лікування дитини з детальним описом наданих послуг та відповідними платіжними документами), в зв`язку чим підлягають задоволенню в розмірі половини вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 27 960 грн.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було встановлено усі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді