Справа № 948/926/25
Номер провадження 2/948/561/25
09.12.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Косик С.М.,
за участю секретаря Сизоненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
у жовтні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором позики №141390 від 31.01.2020 у розмірі 25 104,50 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2423,00 грн та витрати на професійну правничу допомоги в розмірі 5000,00 грн, посилаючись на те, що відповідачка не виконує свої грошові зобов`язання належним чином довготривалий строк.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2020 між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом обміну електронними повідомленнями було укладено договір позики №141390.
На підставі договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики у розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%.
Ухвалою від 14.10.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 39).
У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с. 42-45,50,51), відповідач рекомендованим повідомленням, яке 30.10.2025 та 03.12.2025 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.46,47,52,53).
Позивач у змісті позовної заяви просить розглядати справу без участі представника позивача, в порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.5). Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала.
Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що 31.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №141390, за умовами якого останній надано позику в сумі 5000,00 грн, відсотки за користування позикою 0,01% в день від поточного залишку позики, комісією за користування позикою 1,4% в день від початкового розміру позики (а.с.26-29).
Згідно з п. 1.1 Договору позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору (а.с.26).
Нарахування процентів та комісії здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.1.3 та 1.1.4). Строк повернення позики 29.02.2020 (п. 1.1.5). Строк дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за договором (п. 2.1.) (а.с.26).
Згідно з п. 3.4.1 Договору позичальник зобов`язаний не пізніше дати, вказаної в п. 1.1.5 Договору повернути позику в повному обсязі, сплатити проценти та комісію за користування позикою в порядку, визначеному цим договором та додатками до нього (а.с.27).
Згідно з п. 5.3 Договору у випадку прострочення термін платежу зі сплати заборгованості позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% в день від суми позики за кожен день прострочення (а.с.27 на зв.).
Договір підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «g3648607».
За Графіком платежів до Договору позики №141390 від 31.01.2020 сума позики 5 000,00грн, проценти за користування позикою 14,5 грн, комісійна винагорода за користування позикою 2030,00 грн, термін платежу 29.02.2020, заборгованість за договором позики 7 044,50 грн (а.с.30).
Згідно з паспортом позики, тип кредиту позика, сума кредиту 5 000,00грн, строк кредитування до 29.02.2020, мета отримання кредиту на споживчі потреби, процентна ставка 0,01% у день від залишку позики (3,65% річних), 1,40% у день від початкової сум позики (511,00% річних), тип процентної ставки фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом: сума позики 5 000,00грн, проценти за користування позикою 14,50 грн, комісійна винагорода за позикою 2030,00грн, термін платежу 29.02.2020, заборгованість за договором позики 7044,50 грн, реальна річна процентна ставка 514,65% річних, порядок повернення позики одноразово 7044,50грн до 29.02.2020. Паспорт містить відмітку про її підпис споживачем ОСОБА_1 електронним підписом «q3х27fxw» (а.с.31-33).
Згідно з розрахунком заборгованості з 31.01.2020 по 29.07.2025 за договором позики №141390 від 31.01.2020 укладеним з ОСОБА_1 , вказаний розрахунок проведено за період з 31.01.2020 по 27.06.2020, станом на 27.06.2020 всього нараховано 25 108,83 грн (а.с.6-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статтей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вказаним Договором позики позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти, сплатити проценти та комісію.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
ОСОБА_1 усунулася від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, відсотками та комісією, а тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 7 044,50 грн.
В іншій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторівна дату укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно Договору позики №141390 від 31.01.2020, строк повернення позики (термін платежу) - 29.02.2020, плата за користування позикою складається з процентів у розмірі 0,01% в день та комісії у розмірі 1,9% в день від початкового розміру позики. 3,0% у випадку прострочення терміну платежу.
Згідно з п. 3.2.3 Договору позики позичальник має право продовжити строк договору (не більше 3 разів поспіль).
Як убачається з договору позики №141390 від 31.01.2020, строк повернення позики 29 лютого 2020 року.
Таким чином, суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Нарахування та стягнення процентів та комісійної винагороди за користування позикою поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.
Оскільки, за вказаними умовами договору позики сторони погодили строк його дії по 29 лютого 2020 року, тому після зазначеної дати, позивач не мав права нараховувати проценти та комісійну винагороду за користування позикою.
Отже, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №141390 від 31.01.2020 станом на 29 лютого 2020 року (останній день строку дії договору позики) становить 7 044,50 грн.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2423,00 грн (а.с.10.
До позовної заяви ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» долучено акт №362 наданих послуг правничої допомоги від 01.09.2025, договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Рудзей Ю.В. (а.с.10,15,20).
Згідно з договором про надання правничоїдопомоги між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та адвокатом Рудзей Ю.В., сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 1.1-1.2Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги (а.с.15).
За п. 1.7 даного договору розмір гонорару адвоката визначається за домовленістю сторін та відображається у актах приймання-передачі наданих послуг.
Згідно з актом №362 наданих послуг правничої допомоги від 01.09.2025, ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та адвокат Рудзей Ю.В. підтверджують надання правничої допомоги у справі за позовом ТОВ «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 . Всього надано 3 послуги, на які витрачено час: 5 год, вартість наданих послуг 1000 грн та 3000 грн на загальну суму 5000,00 грн (а.с.10).
Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково, то відповідно дост. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 679,91 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 1403,00 грн..
Керуючись ст. ст.4,10,12,13,76-81,89,141,263-265,268 ЦПК України,
у х в а л и в :
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за договором позики №141390 від 31.01.2020 у розмірі 7044,50 грн, судовий збір у розмірі 679,91 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1403,00 грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С. М. Косик