Провадження № 2-о/333/651/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

присяжних: Романченко Л.Б.

Штаудінгер А.В.

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника заявника: Шишко О.Г.

прокурора: Березовської А.В.

лікаря-психіатра: ОСОБА_1

представника особи, відносно якої ставиться питання

про примусову госпіталізацію Чуманова С.О. - адвоката: Жидкової Л.І.

заінтересованої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/11601/25 за заявою Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради звернувся 08.12.2025 р. до суду із заявою, в якій просило вирішити питання про госпіталізацію до даного закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР з 07.12.2025. Тривалий час страждає на психічний розлад, неодноразово знаходився на обстеженні та лікуванні в психіатричних стаціонарах, визнаний особою з інвалідністю II групи. В клінічній картині афективна, маячна симптоматика, агресивні тенденції на адресу близьких. В минулому застосовувались примусові заходи медичного характеру. Відповідно до Рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2022, 26.01.2023, 20.06.2023, 02.01.2024, 21.06.2024, 17.01.2025, 21.05.2025 та 02.10.2025 застосовувалася примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 01.10.2025 по 28.11.2025 з діагнозом: «Хронічний маячний (шизофреноподібний) розлад органічного походження. Поточна госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану пацієнта. За відомостями від матері, після останньої виписки знаходився вдома 8 днів, весь час вживав алкоголь у надмірних дозах, зачинявся, не впускав матір, тріпав за волосся, вимагав «девочек, секса». Був доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги, до лікарні в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надав. У зв`язку з чим був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для оточуючих. 08.12.2025 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічних спостережень, прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. За психічним станом є небезпечним для оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару..

На підставі вищевказаного, заявник просить госпіталізувати ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а) у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Лікар-психіатр КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради зазначила, що внаслідок погіршення психічного стану ОСОБА_3 , він є небезпечним для оточуючих.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував відносно задоволення цієї заяви.

Захисник ОСОБА_3 адвокат Жидкова Л.І. в судовому засіданні просила розглянути заяву на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , останнім часом син перестав приймати ліки, внаслідок чого його психічний стан погіршився і він є небезпечним для оточуючих.

Прокурор підтримала заяву та просила її задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, особу, відносно якої заявлені вимоги, заінтересованої особи, лікаря-психіатра, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Госпіталізація особи у цьому випадку здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів).

Із заяви ОСОБА_2 , вбачається, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , останній останнім часом зловживає алкоголем, поводить себе агресивно та застосує фізичне насилля відносно неї, внаслідок чого вона боїться його.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.12.2025 року, з ОСОБА_3 привалий час страждає на психічний розлад, неодноразово знаходився на обстеженні та лікуванні в психіатричних стаціонарах, визнаний особою з інвалідністю II групи. В клінічній картині афективна, маячна симптоматика, агресивні тенденції на адресу близьких. В минулому застосовувались примусові заходи медичного характеру. Відповідно до Рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2022, 26.01.2023, 20.06.2023, 02.01.2024, 21.06.2024, 17.01.2025, 21.05.2025 та 02.10.2025 застосовувалася примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 01.10.2025 по 28.11.2025 з діагнозом: «Хронічний маячний (шизофреноподібний) розлад органічного походження. Поточна госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану пацієнта. За відомостями від матері, після останньої виписки знаходився вдома 8 днів, весь час вживав алкоголь у надмірних дозах, зачинявся, не впускав матір, тріпав за волосся, вимагав «девочек, секса». Був доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги, лікар ОСОБА_4 до лікарні в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надав. У зв`язку з чим був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для оточуючих. Під час огляду: Контакт малопродуктивний. Мовлення та мислення прискорені, дезорганізовані. Емоційно неадекватний. Відверто каже, що причиною госпіталізації стало вживання надмірних доз алкоголю, проте агресію в бік матері заперечує. Орієнтований достатньо. Омани сприйняття заперечує. Висловлює уривчасті маячні ідеї величі, зв`язків з високопосадовцями, роботи на поліцію. Критичні функції грубо порушені. Вважає себе абсолютно здоровим. Категорично відмовляється від госпіталізації. Висновок: на підставі вищезазначеного комісія приходить до висновку, що ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. За психічним станом є небезпечним для оточуючих. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару..

Суд, оцінивши вищевказані докази, дійшов висновку, є підстави для задоволення цієї заяви, оскільки в судовому засіданні встановлено, що особа відносно, якої ставиться питання про її примусову госпіталізацію до клінічного закладу з надання психіатричної допомоги для лікування ОСОБА_3 хворіє на тяжкий психічний розлад і наразі внаслідок свого психічного стану він становить небезпеку для оточуючих, і його належне лікування та обстеження можливе лише в умовах стаціонару клінічного закладу з надання психіатричної допомоги.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.341-342, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , задовольнити.

Госпіталізувати до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а, у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: Л.Б. Романченко

А.В. Штаудінгер