Справа № 346/2277/25
Провадження № 2/346/1536/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань: Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні зали судових засідань суду, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23850 гривень 62 копійки за кредитним договором №14.04.2024-100000938 від 14.04.2024р. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача полягала в тому, що між позивачем та відповідачем був укладений договір кредитної лінії, зобов`язання за яким позивачем були виконані шляхом видачі кредиту. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів за його користування у строки встановлені договором, не виконав. Тому у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідач подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Також зазначив, що визнає борг по кредиту у розмірі 11331 грн. 86 коп., але решту заявлених вимог не визнає.

Оцінка суду щодо фактів.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 14 квітня 2024 року уклав з ТОВ «Споживчий центр» () договір кредитної лінії № 14.04.2024-100000938 за яким ТОВ «Споживчий центр» взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) у розмірі 12000 грн., а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 112 днів з дня його надання та сплачувати проценти за користування ним (денна процентна ставка) у розмірі 0.84% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит та 1% за один день користування кредитом (процентна ставка) яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, сплатити 15% від суми кредиту яка складає 1800 гривень комісії та сплачувати 120 гривень неустойки яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. (а.с.17-28).

ТОВ «Споживчий центр» перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12000 грн. на його поточний рахунок (а.с.35), але у повному обсязі та у строки, передбачені графіком, він не повернув отриманий кредит та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.

Як наслідок, 07 травня 2025 року, ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у розмірі 23850 гривень 62 копійки з яких: 11331 гривня 86 копійок - це борг по кредиту; 9518 гривень 76 копійок - борг по процентах за користування кредитом та 3000 гривень неустойки (а.с.36).

Оцінка суду правовідносин сторін.

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги) та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, отримати виданий кредит та проценти за його користування.

Оцінка суду щодо права.

Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали.

Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору. А користуючись положеннями статті 628 вказаного кодексу, сторони мають право укласти договір, в якому будуть міститись елементи різних договорів (змішаний договір), тоді до відносин сторін у такому договорі, застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, 14 квітня 2024 року ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» уклали по суті договір кредитної лінії за яким ТОВ «Споживчий центр» взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 , грошові кошти (кредит) у розмірі 12000 грн. (а.с. 17-28).

І ТОВ "Споживчий центр", взяті на себе зобов`язання виконав, оскільки перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12000 грн. на його поточний рахунок. (а.с.35).

Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зокрема, за кредитним договором ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути кредит протягом 112 днів з дня його надання та сплачувати проценти за користування ним (денна процентна ставка) у розмірі 0.84% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит та 1% за один день користування кредитом (процентна ставка) яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, сплатити 15% від суми кредиту яка складає 1800 гривень комісії, та сплачувати 120 гривень неустойки яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. (а.с.17-28).

Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання).

Виходячи з документів наданих позивачем ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував. У зв`язку з чим, у нього як позичальника, дійсно утворилась заборгованість, у розмірі : 20850 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 62 (шістдесят дві) копійки з яких: 11331 (одинадцять тисяч триста тридцять одна) гривня 86 (вісімдесят шість) копійок - це борг по кредиту; 9518 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок - борг по процентах за користування кредитом (а.с.36).

Тож, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань у вигляді повернення кредиту частинами, на підставі договору від 14 квітня 2024 року, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача кредиту та процентів за користування ним.

Тому, матеріально-правові вимоги позивача до відповідача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, однак частково, оскільки позивачем не доведено обґрунтованість стягнення з відповідача неустойки.

Щодо неустойки у розмірі 3000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Однак відповідно до п. 18 до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У зв`язку із чим вказані вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 3000 гривень задоволенню не підлягають.

Щодо судового збору

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож оскільки суд задовольнив позовні вимоги тільки частково, а судовий збір був сплачений позивачем у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.10), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача тільки частково, зокрема у розмірі 2117 грн. 70 коп.

Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Споживчий центр» (ідентифікаційний код: 37356833; місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість за договором кредитної лінії № 14.04.2024-100000938 від 14.04.2024 року, яка склала 20850 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 62 (шістдесят дві) копійки з яких: 11331 (одинадцять тисяч триста тридцять одна) гривня 86 (вісімдесят шість) копійок - це борг по кредиту; 9518 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок - борг по процентах за користування кредитом. У стягненні з ОСОБА_1 неустойки у розмірі 3000 (три тисячі) гривень - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2117 (дві тисячі сто сімнадцять) гривень 70 (сімдесят) копійок. У стягненні з ОСОБА_1 судового збору у більшому розмірі відмовити.

Встановити товариству з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр": строк по 15 грудня 2025 року, протягом якого воно має право подати до суду докази витрат на професійну правничу допомогу. Роз`яснити, що у випадку подання суду таких доказів, їх копії підлягають попередньому врученню (надсиланню) відповідачу у цей же строк, а суду, разом із доказами витрат на професійну правничу допомогу, надаються докази вручення (надсилання) їх копій відповідачу. Роз`яснити, що у випадку не подання суду доказів витрат на професійну правничу допомогу по 20 грудня 2025 року, заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу може бути залишена без розгляду.

Встановити ОСОБА_1 строк по 25 грудня 2025 року, протягом якого він має право подати до суду письмові пояснення (із запереченнями, або визнанням повністю чи частково) щодо доказів витрат товариства з обмеженою відповідальністю " Споживчий центр" на професійну правничу допомогу. Роз`яснити, що у випадку подання суду таких письмових пояснень, їх копія підлягає попередньому врученню (надсиланню) позивачу у цей же строк, а суду, разом із цими поясненнями, надаються докази вручення (надсилання) їх копії позивачу.

Вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не пізніше 05.01.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2025 року.

Суддя: Коваленко Д. С.