Провадження №2-др/359/74/2025
Справа №752/8676/25
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Шмонденка Дмитра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

1. Суть процесуального питання.

В листопаді 2025 року ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтував тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину було відмовлено. Відповідно до договору про надання правничої допомоги №14/04-25Д від 14 квітня 2025 року, укладеного між ОСОБА_2 та АО «Евентус», а також згідно актів надання послуг, сторони погодили між собою вартість послуг адвоката у розмірі 15600 гривень. Тому ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15600 гривень.

Представник відповідача Шмонденко Д.В. підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 направила до суду письмові заперечення, якими просила відмовити в стягненні з позивача витрат на правничу допомогу.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину було відмовлено (а.с.187-191).

Процесуальні правовідносини регулюються главою 8 «Судові витрати» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми права, якими суд керується при вирішенні заяви.

Згідно з п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) суд вже після прийняття постанови у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, відповідачка надала новий розрахунок понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду вважає, що відповідачка пропустила строк для подання доказів понесених витрат. При цьому у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду вважає, що в частині вирішення питання про стягнення витрат заяву відповідачки необхідно залишити без розгляду. Дані докази були надані поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

4. Мотиви, якими суд керується при вирішенні заяви.

Встановлено, що представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Шмонденко Д.В. на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1963601 (а.с.163). Даний ордер про надання правничої (правової) допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №14/04-25Д від 14 квітня 2025 року, укладеного між АО «Евентус» та ОСОБА_2 (а.с.206-216).

З актів надання послуг від 14 квітня 2025 року та від 02 червня 2025 року (а.с.201-202), а також платіжних інструкцій від 23 квітня 2025 року та від 22 червня 2025 року (а.с.203-204) вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесла ОСОБА_2 , становить 15600 гривень.

Разом з цим, встановлено, що рішення суду було ухвалено 31 жовтня 2025 року (а.с.186).

З протоколу судового засідання (а.с.184-185) вбачається, що представник відповідача Шмонденко Д.В. не був присутнім у судовому засіданні, яке проводилось 31 жовтня 2025 року, під час якого судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Проте, з протоколу судового засідання, яке відбувалось 30 жовтня 2025 року, відеозапис якого був досліджений судом, вбачається, що перед видаленням до нарадчої кімнати головуючим суддею Журавським В.В. було оголошено час проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а саме о 9 годині 00 хвилин 31 жовтня 2025 року.

Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 був обізнаний про ухвалене судом рішення.

Тому останнім днем для подачі доказів про понесені судові витрати слід вважати 05 листопада 2025 року. Заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_3 направив до суду засобами «Електронного суду» 07 листопада 2025 року.

Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 пропустив строк, передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання даної заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача ОСОБА_3 не заявив.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення заяви представника відповідача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.12 ч.3 ст.2, ст.126, ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.2, ч.8 ст.141, п.3 ч.1, ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 02 грудня 2025 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський