Справа № 132/3746/25
Провадження № 2/132/1402/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" грудня 2025 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Калинівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазнає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» (23.06.2025 року назву було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 4537 від 09.03.2018 року в електронній формі. На той час, ТОВ «ФК «Гелексі» було фінансовою установою та здійснювало діяльність на ринку фінансових послуг. З цією метою, ТОВ «ФК «Гелексі» було організовано сервіс з надання онлайн позик (https://cashinsky.ua), який забезпечував надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики.

ТОВ «ФК «Елаенс» (ТМ "ФОНДІ") є компанією , що мала право на надання платіжних послуг. На підставі договору № 04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ «ФК «Елаенс» (ТМ "ФОНДІ") надавало ТОВ «ФК «Гелексі» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок Позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 4000,00 грн. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01 % в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 20315,60 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за позикою; 16315,60 грн. заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 20315,60 гривень, судовий збір у розмірі 2423,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 13.11.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачкою відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив та призначено судове засідання на 11.12.2025 року.

Учасники справи в судове засідання 11.12.2025 року не з`явилися.

11.12.2025 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду заяву про визнання позову в частині тіла кредиту, в іншій частині позову просить відмовити та провести розгляд справи у її відсутність, сформовану в системі «Електронний суд».

Оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, представник позивача клопотав провести судове засідання без його присутності, а відповідач просить розгляд справи провести у її відсутність, у встановлений строк не подала відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні, з метою економії процесуальних строків суд вважає за доцільне згідно з положеннями ст. 223 ЦПК України провести розгляд справи без участі учасників справи на підставі наявних доказів.

Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно Договору позики № 4537 від 09.03.2018 року його сторонами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) (а.с. 5-8).

Згідно п. 1.1 Договору позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні.

Сума позики становить: 4000,00 грн (п. 1.1.1), плата за користування позикою у вигляді: процентів складає 0,01% в день від поточного залишку позики (п. 1.1.2.1); комісії складає 1,6% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1 Договору (п. 1.1.2.2.). Строк повернення позики: 07 квітня 2018 року (п. 1.1.5.). Нарахування процентів здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.1.3). Нарахування комісії здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.1.4). Строк дії договору до повного виконання Позичальником зобов`язань за Договором (п. 2.1).

Згідно п. 3.4.1 Договору позичальник зобов`язаний не пізніше дати, вказаної в пп. 1.1.5 договору, повернути позику в повному обсязі, сплатити проценти та комісію за користування позикою в порядку, визначеному цим договором та додатками до нього.

Згідно п. 3.4.4 Договору у випадку прострочення сплати заборгованості в повному обсязі або частково сплатити нараховані проценти та підвищену комісію за користування позикою, виходячи з фактичного строку користування, включаючи день погашення, а також нараховану пеню.

Договір підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 65355653.

Згідно Графіку платежів до Договору позики № 4537 від 09.03.2018 сума позики 4000,00 грн., проценти за користування позикою 11,60 грн., комісійна винагорода за користування позикою 1856,00 грн., термін платежу 07.04.2018 року; заборгованість за договором позики усього 5867,60 грн (а.с. 8 зворотня сторона).

Згідно паспорту позики, тип кредиту: позика, сума/ліміт кредиту: 4000,00 грн., строк кредитування: до 07.04.2018р., мета отримання кредиту: на споживчі потреби, процентна ставка, відсотків річних: від залишку позики 0,01% у день (3,65% річних); від початкової суми позики 1,60% у день (584,00% річних); тип процентної ставки фіксована; проценти за користування позикою, відсотки 11,60 грн.; комісійна винагорода за користування позикою 1856,00 грн.; порядок повернення позики: одноразово 5867,60 грн до 07.04.2018р. Паспорт містить відмітку про його підпис споживачем ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с. 9-11).

Згідно Договору № 04/08-17ПК про надання послуг з переказу коштів від 04.08.2017 його сторонами є ТОВ «ФК «Елаєнс» (фінансова компанія) та ТОВ «ФК «Гелексі» (клієнт) фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати організації послугу «переказ на картку», що включає в себе приймання від організації на поточний рахунок фінансової компанії грошових коштів, обробку розпоряджень організації відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем «VISA» та «MASTERCARD», переказ грошових коштів, прийнятих фінансовою установою від організації, на користь банка-еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС (а.с.17).

Згідно повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» № 4537 від 01.09.2025, адресованого ТОВ «ФК «Гелексі», у результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «Гелексі», на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти: платник коштів ТОВ «ФК «Гелексі», отримувач коштів: ОСОБА_1 , номер транзакції в системі: , номер операції: 84677814, дата проведення платежу: 09.03.2018, сума платежу: 4000,00 грн., банк емітент платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK, номер банківської картки отримувача коштів НОМЕР_2 (а.с. 18).

Згідно розрахунку заборгованості з 09 березня 2018 року по 31 липня 2025 року за договором позики № 4537 від 09.03.2018 укладеним з ОСОБА_1 , вказаний розрахунок проведено за період з 09.03.2018 по 04.08.2018. Станом на 04.08.2018 всього нараховано: 27798,16 (а.с.12-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказаним Договором позики позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти, сплатити проценти та комісію.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

ОСОБА_1 усунулася від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, відсотками.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Тому, суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та комісією на суму 16315,60 грн. суд зазначає наступне.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором.

Як встановлено судом з п. 1.1.2 Договору, плата за користування позикою у вигляді: процентів складає 0,01% в день від поточного залишку позики (п. 1.1.2.1); комісії складає 1,6% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1 Договору (п. 1.1.2.2.). Строк повернення позики: 07 квітня 2018 року (п. 1.1.5.). Нарахування процентів здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.1.3). Нарахування комісії здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.1.4).

Суд констатує, що позивачем в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано та не надано достатніх доказів щодо правомірності та підстав нарахування процентів та комісії за вказаним договором в сумі 16315,60 грн., отже їх нарахування не відповідає положенням умов договору.

Приймаючи до уваги те, що у кредитному договорі сторони чітко визначили розмір відсотків та комісії, які підлягають сплаті позичальником за період строку дії договору, а саме в сумі 1867,60 грн, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення процентів та комісії за договором підлягає частковому задоволенню на суму 1867,60 грн.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гелексі» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 699,64 грн.

Стороною позивача заявлено до відшкодування 5000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Рудзей Юрієм Володимировичем, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 1.2 Договору є перелік видів правничої допомоги (а.с. 20).

Згідно положень п. 1.7 даного договору розмір гонорару адвоката визначається за домовленістю сторін та відображається у актах приймання-передачі наданих послуг.

Згідно акту № 4537 від 01.09.2025 наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09.07.2024 ТОВ «ФК «Гелексі» та адвокат Рудзей Ю.В. підтверджують надання правничої допомоги у справі за позовом ТОВ «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 всього надано 3 послуги, на які витрачено час: 4 год., вартість наданих послуг 1000 грн., 1000 грн. та 3000 грн. на загальну суму 5000,00 грн (а.с.15).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено частково, то, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гелексі» слід стягнути витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1450,00 грн.

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 76-81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (, адреса: 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1) заборгованість за Договором позики № 4537 від 09.03.2018 року у розмірі 5867 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 699,64 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1450,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Суддя: