Справа № 681/1336/25
Провадження № 2/681/890/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

14.10.2025 позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договорами №8406661 від 21.10.2024, №8781216 від 18.11.2024 в сумі 57580,70 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 21.10.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» був укладений кредитний договір №8406661.

18.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8781216.

17.07.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17072025, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки на суму 31954,09 грн, з яких: 11706,41 сума заборгованості за основним боргом, 14047,68 грн сума заборгованості за процентами, 6200 грн сума заборгованості за пенею, штрафами.

27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки на суму 25626,61 грн, з яких: 13173,30 сума заборгованості за основним боргом, 3953,31 грн сума заборгованості за процентами, 8500 грн сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом.

Всього просить стягнути з відповідачки заборгованість в загальній сумі 57580,70 грн та судові витрати.

Ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницької області від 04.11.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачка у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 21.10.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» був укладений кредитний договір №8406661, за яким відповідачці надано кредит на суму 12400 грн, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1% в день та застосовується в межах строку кредиту. Згідно з умовами даного договору кредитні кошти надаються позичальниці у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, з використанням реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6260 (а.с. 8-18).

18.11.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8781216, за яким відповідачці надано кредит на суму 17000 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 0,01% в день та застосовується в межах строку кредиту, комісія за надання кредиту 7,21 %. Згідно з умовами даного договору кредитні кошти надаються позичальниці у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, з використанням реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 726262 (а.с.37-44).

17.07.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17072025 (а.с.23-25), у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №8406661 від 21.10.2021 на суму 31954,09 грн, з яких: 11706,41 сума заборгованості за основним боргом, 14047,68 грн сума заборгованості за процентами, 6200 грн сума заборгованості за пенею, штрафами що підтверджено витягом з реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу (а.с.28) .

27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25 (а.с.46-48), у відповідності до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №8781216 від 18.11.2024 на суму 25626,61 грн, з яких: 13173,30 сума заборгованості за основним боргом, 3953,31 грн сума заборгованості за процентами, 8500 грн сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом, що підтверджено даними витягу з реєстру боржників №3 до вказаного договору факторингу (а.с.51).

Згідно з розрахунком заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором договором №8406661 від 21.10.2021 становить 31954,09 грн, з яких: 11706,41 сума заборгованості за основним боргом, 14047,68 грн сума заборгованості за процентами, 6200 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.29-31).

За даними розрахунком заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором №8781216 від 18.11.2024 становить 25626,61 грн, з яких: 13173,30 сума заборгованості за основним боргом, 3953,31 грн сума заборгованості за процентами, 8500 грн сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом (а.с.52)

Згідно з умовами даних договорів відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами.

Відповідно до умов зазначених у договорах факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема і до ОСОБА_1 .

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні кредитних договорів між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договорів, які оформлені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Дані договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариств, доступ до яких забезпечується споживачу через вебсайт, ОСОБА_1 підписала їх електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, тому без їх отримання, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора, такі договори не були би укладені.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 року у справі №132/1006/19, від 28.04.2021 року у справі №234/7160/20, від 01.11.2021 року у справі №234/8084/20, від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20, від 08.08.2022 року у справі №234/7298/20.

Згідно з умовами укладених договорів сума кредиту перераховується в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.2.1 кредитного договору №8406661 від 21.10.2024 (а.с.9 зворот), п.2.1 кредитного договору №8781216 від 18.11.2024 (а.с.38)).

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

У постанові від 30.01.2018 у справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Також, за приписами пунктів 3, 6 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (постанова Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Згідно з пунктом 63 Положення, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є саме первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості не є достатнім доказом її наявності у розмірі, зазначеному у розрахунку та не підтверджує здійснення відповідачем фінансових операцій.

Такий висновок також узгоджується з постановами Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15, від 17.12.2021 у справі №278/2177/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів перерахування кредитів відповідачці ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №8406661 від 21.10.2024 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором №8781216 від 18.11.2024.

Зокрема, позивачем не було надано жодного первинного документу, або іншого документу, в тому числі платіжної інструкції, довідки про перерахування коштів за допомогою електронних платіжних систем, чи іншого документу, який би підтверджував, що відповідачці було перераховано грошові кошти в розмірах, передбачених договорами, а вона, відповідно, ці кошти отримала.

Розрахунки заборгованості, складені позивачем, самі по собі не є достатнім доказом на підтвердження перерахування банком на рахунок відповідача кредитних коштів та їх розміру.

Суд зауважує, що у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», обґрунтовуючи позовні вимоги, не заявляло клопотання про витребування доказів, зокрема, інформації щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку, виписки з банківської установи щодо надходження відповідних коштів.

За встановлених обставин справи, у зв`язку із недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами факту виконання обов`язку щодо надання коштів у кредит відповідачці, а також фактичного користування відповідачкою коштами, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами: №8406661 від 21.10.2024 та №8781216 від 18.11.2024 слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові, судові витрати, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, - у х в а л и в:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його складення.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код в , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, поштовий індекс 01032.

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А. Горгулько