Справа № 443/689/24 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 22-ц/811/650/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів:Савуляка Р.В., Шандри М.М.

Секретар Іванова О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу №443/689/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Магарського Михайла Зіновійовича на додаткове рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

в с т а н о в и в :

13 квітня 2024 року засобами поштового зв"язку представник ОСОБА_2 адвокат Ощипок Володимир Степанович подав до Жидачівського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300 000 грн відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000,00 грн. витрат на сплату судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

20 січня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Ощипок Володимир Степанович звернувся до суду з клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката та про стягнення таких. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за правничу допомогу адвоката в сумі 100 000 грн.

28 січня 2025 року представником позивача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про повернення з державного бюджету 5000 грн сплаченого судового збору, оскільки позов задоволено частково та стягнено 3 000,00 грн.витрат на сплату судового збору, а при поданні позову було сплачено 8 000,00 грн.

04 лютого 2025 року представник відповідача Костіва В.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить відмовити у задоволенні клопотання представника позивача, у зв`язку із недоведеністю факту понесення витрат за надання правової допомоги. Крім того, ставить під сумнів дійсність договору про надання правової допомоги №19.04 від 24.01.2019, оскільки такий підписаний Богун В.Є. в інтересах ОСОБА_2 , однак не вказано жодних правових підстав такого представництва.

Додатковим рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн витрат на правову допомогу. Відмовлено у задоволенні клопотання предстаника ОСОБА_2 адвоката Ощипка Володимира Степановича про повернення судового збору.

Додаткове рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Магарський М.З.

Вважає додаткове рішення незаконним та необгрунтованим. Суд без достатніх підстав стягнув з відповідача витрати на правову допомогу. Позивачем не було подано детального розрахунку витрат та наданих послуг. Просить скасувати додаткове рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року та постановити рішення, яким клопотання позивача відхилити (залишити без розгляду і повернути позивачу).

26 листопада 2025 року через підсистему "Електронний суд" представник ОСОБА_1 адвокат Магарський М.З. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з його перебуванням у відпустці. Дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник ОСОБА_2 адвокат Ощипок В.С. просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 800 000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 100 000,00 грн. Згідно доводів позовної заяви, правова допомога адвокатом Ощипком В.С. надавалася ОСОБА_2 : у кримінальному провадженні під час досудового розслідування у суді, а також надається під час розгляду цієї справи; надавалися консультації та складалися процесуальні документи; участь у слідчих діях та інше. Також зазначено, що у подальшому сума правової допомоги в 100000 грн. збільшиться з врахуванням кількості судових засідань.

20 січня 2025 року представником ОСОБА_2 -адвокатом Ощипок В.С. на підтвердження витрат на правову допомогу було надано: договір про надання правової допомоги №19.04 від 24.01.2019; додаток №3 до договору від 17.01.2025; Витяг з акту №3 наданих послуг від 17.01.2025; рахунок-фактура №01.25/04 від 17.01.2025.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн витрат на правову допомогу, суд виходив з тих підстав, що згадана сума коштів є достатньою сумою для компенсації витрат за правову допомогу надану в межах розгляду даної справи.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг за виконання робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста стаття 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі -ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній Постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що інтереси ОСОБА_2 під час розгляду даної справи представляє адвокат Ощипок В.С. на підставі договору №19.04 про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 24 січня 2019 року, ордеру №1261522 від 13 квітня 2024 року, додатку №3 від 17 січня 2025 року до договору №19.04 від 24 січня 2019 року.

Адвокатом Ощипок В.С. в позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу) 100000 грн, які позивач понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно умов укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 24 січня 2019 року, на виконання доручення клієнта адвокат, зокрема:

забезпечує захист прав та охоронюваних законом інтересів клієнта під час розгляд цивільних, господарських, адміністративних та інших справ у загальних, спеціалізованих, третейських, інших судах України створених відповідно до законодавства та Верховному суді, ЄСПЛ (п.2.1.5 договору);

надає правову допомогу та здійснює захист прав, свобод і законних інтересів клієнта у кримінальному провадженні (п.2.1.8 договору).

Правова допомога адвоката здійснюється за умови попередньої оплати (авансу) (п.2.5 договору).

Розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.2.1.1-2.1.4, 2.1.7-2.1.9 цього договору встановлюється за домовленістю сторін та оформляється додатками до даного договору (п.4.1 договору).

Розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п.2.1.5, 2.1.6 цього договору встановлюється за домовленістю сторін, а у справах, що мають майновий характер, додатково обумовлюється в розмірі не менше 8% від суми позову (п.4.2 договору).

Суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцем знаходження (п.4.3).

Відповідно до додатку №3 від 17.01.2025 до договору №19.04 від 24.01.2019, сторони домовились про те, що загальна вартість послуг адвоката за цим договором у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України, у Миколаївському районному суді, Львівському апеляційному суді по справі №443/487/19, а також по справі №443/689/24 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у Жидачівському районному суді Львівської області становить 100 000 грн.

Загальна вартість вказаних послуг включає в себе: консультації по даній справі, підготовка позовної заяви та аналіз отриманих документів, наданих іншою стороною, підготовка процесуальних документів за потреби, які адвокат подає самостійно, аналіз судової практики, підготовка до судових засідань, добирання до суду, очікування та участь у содових засіданнях.

20 000 грн. сплачено, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового ордеру, що містяться в матеріалах справи №443/487/19.

Суму 80 000 грн. клієнт сплачує на протязі 30 днів з моменту набрання законної сили ухваленого рішення Жидачівським районним судом Львівської області у справі №443/689/24.

Згідно витягу з акту №3 наданих послуг від 17.01.2025 до договору №19.04 від 24.01.2019, загальна вартість послуг за вказаним договором із врахуванням 20 судових засідань у Миколаївському районному суді по кримінальному провадженні, 7 судових засідань у Львівському апеляційному суді, написання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди та 6 судових засідань у Жидачівському районному суді Львівської області із врахуванням часу, затраченого на консультації та дорогу становить 100 000 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №01.25/04 від 17.01.2025, вартість послуг наданих адвокатом у кримінальному провадженні №0000042 від 20.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України, у Миколаївському районному суді, Львівському апеляційному суді по справі №443/487/19, а також по справі №443/689/24 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у Жидачівському районному суді Львівської області становить 80 000 грн.

Під час розгляду даної справи №443/689/24 в суді першої інстанції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, адвокатом Ощипок В.С. надано ОСОБА_2 наступні послуги: подання позовної заяви; участь в судових засіданнях: 10.06.2024, 26.06.2024, 03.09.2024, 27.09.2024, 12.12.204, 17.01.2025.

Визначаючи суму правової допомоги яку потрібно стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , суд врахував сукупну тривалість судових засідань 53 хвилини, зміст позовної заяви, а саме вона за своїм змістом та обставинами, викладеними у такій, є близькою до цивільного позову, який був поданий при розгляді кримінального провадження (справа №443/487/19).

Колегія суддів, враховуючи заперечення з сторони відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, враховуючи фактичний обсяг наданих послуг (виконаних робіт) представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Ощипок В.С. на підставі укладеного договору, вважає, що визначений судом першої інстанції розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в 3000 грн є мінімально необхідним, достатнім, справедливим та таким, що відповідає фактично наданих послуг, з врахуванням заявленого орієнтовного розміру судових витрат на правову допомогу у цивільній справі.

Витрати, які затрачені адвокатом при розгляді кримінальної справи, судом до уваги не беруться, оскільки розглядалася цивільна справа.

Враховуючи фактичний обсяг наданих позивачу її адвокатом послуг, колегія суддів не вважає, що розмір витрат на правову допомогу в суму 3000 грн може бути зменшено чи відмовлено в стягненні таких витрат.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375; 383; 384; 389 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Магарського Михайла Зіновійовича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною третьою ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра