Справа № 466/7944/25
Провадження № 2/466/3365/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

учасники справи

секретар Марочканич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» (79020, м.Львів, вул.Варшавська, 64) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

25.08.2025 Львівське комунальне підприємство «Варшавське-407» пред`явило в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2020 по 31.10.2024 року в розмірі 33 902,05 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2 415,60,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.06.2022 Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2020 по 01.05.2022 в розмірі 16205,73 грн. та 248,10грн судового збору за видачу судового наказу.

25.05.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/3505/22 за результатом розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 07.06.2022.

20.12.2024 Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-кому послуги за період з 01.07.2022 по 31.10.2024 в розмірі 17 696,32 грн. та 302,80грн. судового збору за видачу судового наказу.

18.03.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/12691/24 за результатом розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 20.12.2024.

Індивідуальний споживач, яким є відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 є співвласником вказаної квартири з 23.09.1999, відмовляється сплачувати за надані послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, які включають послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, за період з 01.01.2020 по 01.05.2022 у розмірі 16205,73; з 01.07.2022 по 31.10.2024 у розмірі 17696,32 грн.

Крім цього, відповідач щодо реструктуризації боргу за надані житлово-комунальні послуги з липня 2022 року по дату подання позовної заяви, в порядку, визначеному Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» до ЛКП «Варшавське-407» не звертався. Тому, згідно статті 4 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», заборгованість відповідача, який не уклав договір про реструктуризацію заборгованості та не сплачує поточних платежів, стягується житлово-комунальними підприємствами за рішенням суду.

Також, відповідач не надав позивачу документального підтвердження його відсутності в квартирі АДРЕСА_2 понад 30 календарних днів в періоди з 01.01.2020 по 01.05.2022, 01.07.2022 по 31.10.2024.

Відповідач зауважень щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг не подавав.

Станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, надавані в період з 01.07.2022 по 31.10.2024, за особовим рахунком відповідача складає 17696,32 грн. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушують право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладено із співвласниками багатоквартирного будинку, в особі уповноваженого загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_2 та Львівським комунальним підприємством «Варшавське-407» 31.05.2019.

Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.09.2025 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача Гадьо О. позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві та відповіді на відзив обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Копія позовної заяви з додатками була скеровна відповідачу позивачем рекомендованим листом, що підтверджується квитанцією «Укрпошти». Копія ухвали про відкриття провадження та повідомлення про дату слухання справи скеровані відповідачу судом за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованими листами з повідомленням про вручення. Листи повернулись на адресу суду 07.10.2025 року та 21.11.2025 з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав.

Відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується довідкою №1 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації ЛКП «Варшавське-407» від 28.05.2025 року.

Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійснення своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

07.06.2022 Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2020 по 01.05.2022 в розмірі 16205,73 грн. та 248,10грн судового збору за видачу судового наказу.

25.05.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/3505/22 за результатом розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 07.06.2022.

20.12.2024 Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2022 по 31.10.2024 в розмірі 17 696,32 грн. та 302,80грн. судового збору за видачу судового наказу.

18.03.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/12691/24 за результатом розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 20.12.2024.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуга» визначено права споживача, зокрема: на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово- комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки індивідуального споживача, зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Відповідно до частини 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, при цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951 цс 15 та від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та є співвласником вказаної квартири з 23.09.1999. Він не виконує свій обов`язок оплати за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, які включають послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, за період з 01.01.2020 по 01.05.2022 у розмірі 16205,73; з 01.07.2022 по 31.10.2024 у розмірі 17696,32 грн.

Звернень відповідача про його відсутність в квартирі АДРЕСА_2 понад 30 календарних днів в періоди з 01.01.2020 по 01.05.2022 ,01.07.2022 по 31.10.2024 не було.

Відповідач за період з 01.07.2022 по 31.10.2024 не викликав позивача для перевірки кількості та якості житлово-комунальних послуг та складення акта-претензії у встановленому законодавством порядку,.

Це свідчить про безпідставне невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем, порушення права позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов ЛКП «Варшавське-407» підлягає задоволенню.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 415,60 гривень.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,133,137,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» (, 79020, м.Львів, вул. Варшавська, 64) 33 902,05 грн. (тридцять три тисячі дев`ятсот дві гривні п`ять копійок) заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та 2 415,60грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська