печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9666/25-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

за участі секретаря судових засідань - Колесник А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» про стягнення коштів.

У обґрунтування вказано, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2024 року у справі № 757/45792/20-ц позов було частково задоволено. Стягненню підлягало: 54 973,79 дол. США вкладу за договором № SAMDN4593; 4018,97 дол. США вкладу за договором № SAMDN591; 6831,27 грн. суму вкладу за договором № SAMDNP7029; 498 643,97 грн. суму вкладу за договором № SAMDNWFD900.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.12.2024 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2024 року залишено без змін.

13.02.2025 року присуджені кошти буди зараховані на рахунки позивача.

Таким чином датою виконання банком зобов`язання з повернення вкладу є 13.02.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 625 ЦК України просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача 4 897,94 дол. США, у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDN4593; 358, 07 дол. США, у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDN591; 608,63 грн., у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDNP7029; 3 178,59 грн. інфляційних втрат за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року за договором № SAMDNP7029; 44 427,12 грн., у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDNWFD900; 232 019,04 грн. інфляційних втрат за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року за договором № SAMDNWFD900. Усі судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2025 року відкрито провадження у цивільній справі №757/9666/25-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

07.05.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач не погоджується з вимогами позову.

Вказує, що Банк не є належним відповідачем у справі, оскільки 17.11.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» було укладено договір про переведення боргу з подальшим укладенням 18.11.2014 року Додаткової угоди до цього договору. Відповідно до умов договору електронний Додаток №1 містить перелік депозитних договорів та договорів банківського обслуговування, за якими було здійснено переведення боргу на ТОВ «ФК «Фінілон», в тому числі і по договорах які є предметом спору. З зазначеного вбачається що з 17.11.2014 року за зазначеним договором, якій є предметом спору в даній справі було змінено боржника, з первісного боржника ПАТ КБ «Приватбанк» на Нового боржника - ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон».

У зв`язку з тим, що АТ КБ «Приватбанк», не є боржником за депозитним договором якій є предметом спору, отже відсутні підстави для стягнення з Банку 3 % річних та інфляційних втрат нарахованих позивачем.

Враховуючи ту обставину, що АТ КБ «Приватбанк» рішення суду, зокрема й в частині депозитного договору № SAMDN4593 було виконано добровільно, а позивач не звертався з виконавчим документом про примусове виконання рішення, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду - відсутні підстави для нарахування та стягнення з АТ КБ «Приватбанк» 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України за депозитним договором № SAMDN4593.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні вимог позову.

12.05.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, вказав, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, разом з тим, подав до суду заяву в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без фіксації судового засідання, відзив банку підтримав, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином

Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 (далі - позивач) був клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ КБ «Приватбанк», Банк), між ним та Банком було укладено депозитні договори.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2024 року у справі № 757/45792/20-ц позов було частково задоволено. Розірвано депозитний договір № SAMDN4593 та стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» 54 973,79 дол. США вкладу за договором № SAMDN4593. Стягнуто суму вкладу за договором № SAMDN591 у розмірі 4018,97 дол. США. Стягнуто суму вкладу за договором № SAMDNP7029 у розмірі 6831,27 грн. Стягнуто суму вкладу за договором № SAMDNWFD900 у розмірі 498 643,97 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.12.2024 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2024 року залишено без змін.

13.02.2025 року присуджені кошти буди зараховані на рахунки позивача.

Таким чином датою виконання банком зобов`язання з повернення вкладу є 13.02.2025 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Тобто відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, - за наявності прямої вказівки про це в законі.

За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Після розірвання договорів банківського вкладу в судовому порядку банк не звільняється від відповідальності за порушення виконання зобов`язань згідно зі статтею 625 ЦК України, частиною другою якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання з нього підлягають стягненню на користь позивача 4 897,94 дол. США, у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDN4593; 358, 07 дол. США, у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК Україн за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDN591; 608,63 грн., у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDNP7029; 3 178,59 грн. інфляційних втрат за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року за договором № SAMDNP7029; 44 427,12 грн., у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDNWFD900; 232 019,04 грн. інфляційних втрат за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року за договором № SAMDNWFD900.

Заперечуючи щодо позову, відповідач посилався на те, що АТ КБ «Приватбанк» є неналежним відповідачем, що належним відповідачем у справі є ТОВ «ФК «Фінілон», оскільки останнє на підставі договору про переведення боргу від 17.11.2014 р. замість АТ КБ «Приватбанк» стало боржником за депозитним договором, укладеним сторонами, суд відхиляє, оскільки суду не надано доказів, а саме письмової згоди кредитора - позивача у справі на заміну боржника - АТ КБ «Приватбанк» у зобов`язанні за депозитним договором на іншу особу - ТОВ «ФК «Фінілон», що виключає здійснення заміни боржника у зобов`язання відповідно до положень ст. 520 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 11,509, 524, 533-535, 625 ЦК України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 4 897,94 дол. США, у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDN4593.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 358, 07 дол. США, у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDN591.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 608,63 грн., у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDNP7029.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 3 178,59 грн. інфляційних втрат за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року за договором № SAMDNP7029.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 44 427,12 грн., у якості 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року, за договором № SAMDNWFD900.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 232 019,04 грн. інфляційних втрат за період з 25 лютого 2022 року по 12 лютого 2025 року за договором № SAMDNWFD900.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 994,09 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», адреса реєстрації юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1-Д; адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська набережна, буд.29-А, .

Суддя О.М.Соколов