Справа №568/1468/25
Провадження №2-др/568/7/25
09 грудня 2025 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області
суддя Сільман А.О.
секретар судового засідання Саган В.В.
про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів
Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області у справі №568/1468/25 від 18.11.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 58881,44 грн., стягнуто ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

27.11.2025 р. представник позивача звернувся до Радивилівського районного суд Рівненської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

В обгрунтування заяви зазначив, що в мотивувальній частині рішення від 18.11.2025 р. у справі № 568/1468/25 суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., проте в резолютивній частині рішення це не вказано.

Ухвалою від 01.12.2025 р. заяву представника позивача прийнято до розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).

Враховуючи вимоги ст. 270 ЦПК України та той факт, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для ухвалення додаткового рішення, представник відповідача не скористався наданим йому правом надати в судовому засіданні усні заперечення на клопотання позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ухвалюючи рішення від 18.11.2025 р. у справі № 568/1468/25, суд дійшов висновку, що вартість адвокатських послуг за складання позову в сумі 5000 грн. є завищеною у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності. Заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в суді першої інстанції є неспівмірним із складністю справи, виконаних адвокатом робіт та ціною позову.

А тому, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Проте, в резолютивній частині рішення зазначено лише про стягнення з відповідача на користь позивача 58881,44 грн. неустойки та стягнення на користь держави 1211,20 грн. судового збору, але не зазначено про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

В контексті наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат, оскільки в резолютивній частині рішення відсутній висновок про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №568/1468/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу

В іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення виготовлений 09.12.2025 р.

Суддя А.О. Сільман