Справа № 943/226/22 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 22-ц/811/2670/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий - суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю: секретаря Цьони С.Ю.;

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , на рішення Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - Буська міська рада Золочівського району Львівської області, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що у шлюбі з ОСОБА_5 у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з матір`ю у АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чиненням ОСОБА_5 перешкод у вихованні дітей він звернувся до сектору у справах дітей Виконавчого комітету Буської міської ради із заявою, в якій просив визначити йому спосіб участі у спілкуванні та вихованні з дітьми шляхом надання йому побачень кожну другу і четверту суботу і неділю місяця за місцем проживання батька у смт Жвирка без участі матері дітей, також встановити побачення з дітьми у дні їх народження, у зимові канікули один календарний тиждень, у літні канікули один місяць.

Рішенням виконавчого комітету від 08 лютого 2022 року № 14 встановлено порядок побачень позивача з малолітніми дітьми: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які проживають з матір`ю, кожну другу та четверту суботу місяця з 11:00 до 20:00 на нейтральній території без участі матері.

Просив суд визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні із дочками у наступні дні: кожну другу та четверту суботу і неділю місяця з 10:00 години (суботи) до 20:00 години (неділі) на нейтральній території без участі матері дітей, також встановити побачення з дітьми у дні їх народження, у зимові канікули один календарний тиждень, у літні канікули один місяць без участі матері дітей на нейтральній території (том 1, а.с. 2-6).

У липні 2022 року ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про встановлення способів участі у вихованні дитини.

Зустрічний позов мотивований тим, що вона не погоджується з запропонованими ОСОБА_3 способами участі у вихованні дітей. Вона ніколи не перешкоджала ОСОБА_3 спілкуватись з дітьми та брати участь у їхньому вихованні. Однак між батьком та дітьми не налагоджений емоційний зв`язок і зустрічі призводять до стресу дітей. ОСОБА_3 завжди приймав опосередковану участь у вихованні дітей, неодноразово влаштовував з ними скандали, кричав на дітей, старшу дочку ОСОБА_6 неодноразово бив. Відповідач зловживав спиртними напоями і своєю аморальною поведінкою чинив тиск на дітей. Діти бояться свого батька, мають образу на нього, а тому не завжди бажають бачитись з ним, тим більше без присутності матері. Вважає, що графік, який просить встановити позивач за первісним позовом, буде порушувати інтереси дітей

Разом з тим, оскільки діти досягли такого віку, що можуть висловити свою думку, вважає за необхідне обумовити графік побачень, який мати відбуватись за попередньою згодою дітей та без будь-якого примусу до них, і за бажанням дітей у присутності матері.

Просила суд визначити спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні із дочками два рази на місяць у вихідні дні, в години та місцях за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та за бажанням дітей у присутності матері, з правом прогулянок з дітьми по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови, стан здоров`я дітей та інші істотні обставини (том 1, а.с. 48-51).

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено наступні способи участі ОСОБА_3 у вихованні малолітніх дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два рази на місяць у вихідні дні, в години та місцях за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_5 та за бажанням дітей у її присутності, з правом прогулянки з дітьми по місту, відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови, стан здоров`я дітей та інші істотні обставини, а також враховуючи бажання дітей.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_3 не представлено суду належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_5 чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми. В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власними дітьми вони не можуть. Судом встановлено, що епізодичне спілкування батька з дочками не сприяє встановленню контакту батька з дочками. Також суд звертає увагу на той факт, що кожний приїзд батька до дітей супроводжується конфліктами, що не сприяє спокійному спілкуванню батька з дітьми. Не підлягають задоволенню вимоги позивача, позаяк такі вимоги суперечать принципу рівності обсягу прав батьків. Зазначені питання у кожному конкретному випадку мають бути вирішені позивачем за домовленістю з відповідачем з урахуванням перш за все інтересів дитини, її психологічного і фізичного стану. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дітей з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.

Окрім того, суд зауважує, що таке рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж таке рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дітьми (том 1, а.с. 134-140).

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_3 .

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає рішення Виконавчого комітету Буської міської ради від 08.02.2022 року № 14 «не розумним», оскільки таке порушує інтереси батька, оскільки «значно обмежує батька у вихованні дітей», що суперечить статті 141 СК України, якою встановлено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Стверджує, що «відповідачка також з рішенням органу опіки та піклування не погодилась і рішення відмовилась виконувати, створює перешкоди батьку у спілкуванні з дітьми».

Вважає, що суд оскаржуваним рішенням, встановивши, що батько може бачитися з дітьми два рази на місяць у вихідні дні лише за умови попередньої домовленості з матір`ю дитини про години і місце таких зустрічей та за бажанням дітей у її присутності, з урахуванням погодніх умов, стану здоров`я дітей та інших істотних обставин, а також враховуючи бажання дітей, «фактично навмисно приховано (заувальовано) заборонив бачитися з дітьми батькові» (том 1, 143-147).

Дана справа судами розглядалася неодноразово.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було частково задоволено.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення способів участі у вихованні дитини задоволено частково.

Встановлено порядок побачень ОСОБА_3 з його малолітніми дітьми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - кожну другу та четверту неділю місяця з 11:00 год до 20:00 год на нейтральній території без участі матері ОСОБА_5 .

У задоволенні іншої частини вимог первісного та зустрічного позовів відмовлено (а.с. 196-201).

Постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року згадану вище постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з мотивувальної частини згаданої вище постанови Верховного Суду від 02 липня 2025 року, підставою для скасування постанови Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції стало те, що звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_1 вказувала, що батько неодноразово влаштовував скандали, кричав на дітей, старшу дочку неодноразово бив, зловживав спиртними напоями і своєю аморальною поведінкою чинив тиск на дітей; діти бояться залишатися з батьком без присутності матері. При цьому до зустрічного позову було долучено висновки психологів щодо психологічного дослідження дітей, в яких, зокрема, зазначено, що психолог під час бесіди з ОСОБА_6 виявила, що дитина зазнала психологічного та фізичного насилля з боку батька; під час побачень батька і ОСОБА_7 рекомендовано залучати психолога. Про наведене також зазначалося і у відзиві на апеляційну скаргу.

Однак, апеляційний суд не врахував, що законодавець імперативно визначив необхідність здійснювати відхилення доводу (аргументу) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується. При розгляді справи щодо участі одного з батьків у вихованні дитини у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства мають перевірятися обставини чи зазнавала дитина домашнього насильства у будь-якій формі чи стала свідком (очевидцем) такого насильства. Апеляційний суд доводи ОСОБА_1 , наведені у відзиві на апеляційну скаргу, та відповідні висновки психолога не дослідив, не надав їм належної правової оцінки та не мотивував їх відхилення, не врахував, що інтереси дитини за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (том 2, а.с. 23-29).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2025 року новий апеляційний розгляд справи було призначено на 01 жовтня 2025 року (том 2, а.с. 39), про що своєчасно (26.08.2025 року) належним чином повідомлено апелянта і його представника (том 2, а.с. 40-43, 52), однак згадані учасники справи в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим в судовому засіданні (після заслуховувань пояснень ОСОБА_1 (матері дітей) та її представниці)було оголошено перерву до 24 листопада 2025 року.

24 листопада 2025 року апелянт та його представник, будучи повторно своєчасно (01.10.2025 року) належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи (том 2, а.с. 57-61), повторно в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили.

На переконання колегії суддів, наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про втрату апелянтом (позивачем) ОСОБА_3 інтересу до результатів судового розгляду поданої в його інтересах апеляційної скарги, а тому колегія суддів вважає можливим завершення нового апеляційного розгляду справи за відсутності апелянта та його представника - на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони ОСОБА_1 (матері дітей) та її представниці,перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, частин 7 і 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно ст. ст. 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Частиною 1 ст. 159 СК України встановлено, що у випадку, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування , другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

А відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як вже зазначалося вище, звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_1 (мама дітей) вказувала, що батько дітей (позивач за первісним позовом) неодноразово влаштовував скандали, кричав на дітей, старшу дочку неодноразово бив, зловживав спиртними напоями і своєю аморальною поведінкою чинив тиск на дітей; діти бояться залишатися з батьком без присутності матері. При цьому до зустрічного позову було долучено висновки психологів щодо психологічного дослідження дітей, в яких, зокрема, зазначено, що психолог під час бесіди з ОСОБА_6 виявила, що дитина зазнала психологічного та фізичного насилля з боку батька; під час побачень батька і ОСОБА_7 рекомендовано залучати психолога.

У відзиві на апеляційну скаргу також зазначається про боязнь дітей залишатися з батьком наодинці, що психологами пояснюється тим, що діти зазнали психологічного та фізичного насилля з боку батька (том 1, а.с. 166-170).

Наведені вище обставини батьком дітей жодним чином не спростовані.

На твердження матері дітей в ході нового апеляційного розгляду справи, їх батько останній раз бачив дітей ще 28.01.2022 року, тобто - майже 4 (чотири) роки тому: ще до подачі ним 15.02.2022 року позову до суду.

Незважаючи на те, що постанова Львівського апеляційного суду від 12.12.2023 року (якою рішення Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2023 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким встановлено порядок побачень ОСОБА_3 з його дітьми на нейтральній території без участі їх матері) більше 18 місяців була чинною (до її скасування Верховним Судом 02.07.2025 року), ОСОБА_3 жодної спроби зустрітись з дітьми так і не зробив, їх не відвідував та їм не телефонував (том 2, а.с. 62-65), що стверджується (зокрема) і документами, які датовані липнем-жовтнем 2025 року (том 2, а.с. 67-73).

За наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, оскільки інтереси дітей за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, в даному випадку - інтересами апелянта стосовно його дітей, які (однак) ним лише задекларовані, однак серйозність яких не підтверджена практичними діями.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Буського районного суду Львівської області від 03 липня 2023 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.