Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5253/25
Номер провадження 2/299/1891/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Надопта А.А., за участю секретаря Стрижак О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Берегівськогонотаріального округуБогаш Н.Я. про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони та припинення обтяжень,-

В С Т А Н О В И В :

22.10.2025 р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом,

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. знаходяться для оформлення документів для посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна магазину Госптовари за адресою АДРЕСА_1 .

Приватний нотаріус подала письмове роз`яснення від 04.09.2025 №01-16/144, за змістом якого посвідчення договору неможливе через те, що в Єдиному реєстрі заборон зареєстровано обтяження на цей об`єкт: заборона відчуження. Це обтяження є перешкодою у реалізації власника розпорядитися належним йому майном. Саме тому позивач звернувся з позовом на підставі ст.391 ЦК України із вимогою усунути перешкоди у розпорядженні майном шляхом визнання припиненим речового права на чуже майно та припинення обтяження.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог і просив такі задоволити.

Приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Богаш Н.Я. направила до суду клопотання і просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що уприватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я. знаходяться на оформленні документи для посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна магазину Госптовари за адресою АДРЕСА_1 .

Приватний нотаріус подала письмове роз`яснення від 04.09.2025 №01-16/144, за змістом якого посвідчення договору неможливе через те, що в Єдиному реєстрі заборон зареєстровано обтяження на цей об`єкт: заборона відчуження. Це обтяження є перешкодою у реалізації власника розпорядитися належним йому майном. Звертаюся до суду із позовом на підставі ст.391 ЦК України із вимогою усунути перешкоди у розпорядженні майном шляхом визнання припиненим речового права на чуже майно та припинення обтяження.

08.12.2000 між Банком «Україна» та СТ «Довіра» укладено кредитний договір №25 відповідно до умов якого СТ «Довіра» зобов`язане банку «Україна» до 05.06.2000 року повернути кредит у розмірі 5000 грн, нараховані відсотки за користування ним, а також пеню в розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

14.12.2000 між банком та позивачем укладено Договір застави нерухомого майна №1, що посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Гонтар Л.І. та зареєстрований за реєстраційним номером 30 відповідно до умов якого в забезпечення вимог за кредитним договором в іпотеку банку було передано будівлю магазину в с. Підвиноградів в сумі 26889 грн, яке є власністю заставодавця.

Пунктом 15 іпотечного договору встановлено, що договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами. 18.12.2000 року приватний нотаріус Гонтар Л.І. у зв`язку із посвідченням договору застави накладено заборону відчуження будівлі магазину в с. Підвиноградів, яка належить СТ «Довіра», до припинення цього договору застави.

Позивачем зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, що підтверджується долученими до позовної заяви офіційною інформацією Управителя активів ліквідованого Банку ТОВ «Лекснавігатор», та підтверджується офіційною інформацією Національного банку України.

Постановою Правління Національного банку України від 29.06.2001 №249 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 16.07.2001 Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна». Запроваджено процедуру ліквідації.

Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 18.02.2009 №93 «Про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна».

13.04.2009 Комісією Нацбанку з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення №167 «Про виключення Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» з Державного реєстру банків».

Активи Банку, які не були продані під час процедури його ліквідації, передані на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 26.02.2021 №102891 в управління Товариству з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор»

Нацбанк повідомив, що інформація про кредитну заборгованість споживчого товариства «Довіра» відсутня у переліку непроданих активів Банку, переданих в Управління Управителю на підставі Договору.

Інша інформація та інші документи у Нацбанку відсутні.

Отже, відповідно до інформації Нацбанку, відповідач є довірчим власником отриманих від банку в управління активів.

Позивач направив на адресу відповідача вимогу про усунення порушень, згідно яких запропоновано відповідачу припинити обтяження речового права (зняти заборону) та припинити інше речове право (іпотеку) у Державному реєстрі речових прав щодо наступного нерухомого майна - будівля магазину в с. Підвиноградів. Дані вимоги були залишені без задоволення.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявні наступні записи про обтяження згаданого нерухомого майна іпотекою та забороною: номер запису про обтяження 28527424 (спеціальний розділ), дата час державної реєстрації 09.02.2005, державний реєстратор Парада Олеся Василівна, Іршавська районна державна адміністрація Закарпатської області; документи, подані для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер 113, виданий 28.12.2000, видавник - Приватний нотаріус Гонтар Л.І., підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 24.10.2018, Парада О.В., Іршавська РДА; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: Споживче товариство «Довіра»; відомості про реєстрацію до перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, р.н.1668163, 09.02.2005; опис предмета обтяження: будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з спорудами Б-сарай, В-сарай; адреса АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.

Підстави припинення іпотеки визначено ст.17 Закону, зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, враховуючи, що зобов`язання, забезпечені іпотекою за договором іпотеки від 28.12.2000, посвідченим за №30, припинилися у зв`язку з їх виконанням, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, також припинилися.

Відповідно до вимог ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього оправа чи обмежений у його здійсненні.

Слід також зазначити, що під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019р. у справі №711/4556/16-ц (пункти 54, 68-70), відповідно до якого іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019р. у справі № 695/3790/15-ц зазначено, що дійсно записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Проте у справі, яка переглядається ефективним способом захисту порушених прав позивача було пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена (оскільки щодо цього існував спір, про що свідчить факт зміни позивачем підстав та предмета позову), а не визнання припиненим договору іпотеки, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Підстави для зобов`язання нотаріуса вчиняти певні дії відсутні, оскільки у випадку одержання відповідної заяви та підтверджуючих документів або за наявності рішення суду нотаріус сам повинен зняти заборону відчуження майна та провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також - припинити інше речове право (іпотеку).

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.3 статті 17 Закону України «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.5, 6 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей, про припинення. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127 для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Таким чином, разом з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Отже, з моменту державної реєстрації відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р. передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, в тому числі й за рішенням суду.

Відповідно до ст.31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

У зв`язку з тим, що зобов`язання позивача за договором іпотеки від 28.12.2000, посвідченим за №30 є припиненими, наслідком припинення таких договорів є зняття заборон відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З врахуванням даних обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони та припинення обтяжень, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як спрямовані на ефективне відновлення його порушених прав, безпідставне обтяження нерухомого майна позивача порушує його право на мирне володіння належного йому об`єкту нерухомості.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273,280, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати припиненою іпотеку за укладеним Договором застави нерухомого майна №1, зареєстрованим за №30, та посвідченим 28.12.2000 приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Гонтар Л.І., предметом іпотеки згідно якого є будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з спорудами Б-сарай, В-сарай; адреса АДРЕСА_1 , Іпотекодержатель: Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна» (ліквідований).

Зняти заборону та припинити обтяження у Державному реєстрі речових прав за номером 28527424 від 09.02.2005 щодо наступного нерухомого майна: будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з спорудами Б-сарай, В-сарай; адреса АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийНадопта А. А.