Справа №949/2368/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 рокуДубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030371, виданого 25 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації №104 від 23 березня 2004 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки площею 2,38 га, які розташовані на території Удрицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області. Проте оформити спадкове майно заявниця не може, оскільки у свідоцтві про смерть батька його прізвище записано « ОСОБА_3 », тоді як у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030371 від 25 жовтня 2004 року його прізвище зазначено « ОСОБА_4 ». Для внесення змін до державного акта заявниця звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, на що отримала відповідь, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів належить лише до компетенції суду.

До початку судового засідання від заявниці надійшла заява про розгляд справи без її участі; заяву просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.30).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо згідно з положеннями цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права чи інтересу особи, суд може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 липня 2011 року судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 (а.с.8).

За життя, 02 грудня 2009 року, ним було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Удрицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області та зареєстрований у реєстрі за №155, відповідно до якого він заповів заявниці все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 2,38 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Удрицької сільської ради Дубровицького (Сарненського) району Рівненської області, про що свідчить копія державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030371 від 25 жовтня 2004 року. Однак у зазначеному державному акті прізвище власника зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.11).

Для оформлення спадкового майна заявниця звернулася до приватного нотаріуса. Як убачається з роз`яснення приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Скирі А.В. №232/01-16 від 15 травня 2025 року, між правовстановлюючими документами свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження заявниці та державним актом на право власності на земельну ділянку наявні розбіжності у написанні прізвища. У зв`язку з цим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендував звернутися до суду (а.с.13).

Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Скирою А.В. №274/02-14 від 07 липня 2025 року, заявниця є єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_2 (а.с.14).

Із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 червня 2025 року встановлено факт родинних відносин: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Крім того, для виправлення помилки у державному акті заявниця звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та отримала відповідь від 06 травня 2025 року, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів належить виключно до компетенції суду (а.с.15).

Належність Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030371, виданого 25 жовтня 2004 року на ім`я « ОСОБА_2 », батькові заявниці ОСОБА_2 , а також те, що це одна і та сама особа, підтверджується долученими до справи письмовими доказами.

З копії свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 30 листопада 1961 року встановлено, що її батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 ; місце реєстрації її народження с. Удрицьк Дубровицького району Рівненської області (а.с.9).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №9 від 26 березня 2025 року, 07 квітня 1957 року батько заявниці ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 ; дата народження її батька ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

Відповідно до копій пенсійного посвідчення (а.с.17), посвідчення ветерана війни (а.с.19), ветерана праці (а.с.20) та копії посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (а.с.18), прізвище її батька також зазначено як « ОСОБА_4 ».

Згідно з копією повторно виданого Дубровицьким райвідділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , прізвище батька зазначено як « ОСОБА_3 ».

Суд бере до уваги, що в усіх документах, де прізвище зазначено « ОСОБА_4 » чи « ОСОБА_3 », збігаються інші персональні дані, а саме: дата народження, місце проживання, по батькові, а тому різниця у написанні прізвища є технічною і не свідчить про існування іншої особи

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або для створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються із додержанням загальних правил цивільного процесу, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, про який просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість оформити спадкові права.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп.1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає такі справи, якщо: відповідні факти породжують юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості отримати або відновити документ іншим шляхом.

Відповідно до ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, застосовує Конституцію України, закони України та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 13 ЦПК України визначає принцип диспозитивності та межі судового розгляду.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» (п.45), доказування має відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази на основі свого внутрішнього переконання, сформованого шляхом всебічного й безпосереднього дослідження доказів.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про державний земельний кадастр, відомості до кадастру вносяться на підставі документів, що підтверджують відповідні юридичні факти, у тому числі судових рішень».

Суд установив, що чинним законодавством не передбачено процедури внесення змін до державного акта на право власності на земельну ділянку у зв`язку з помилкою в анкетних даних особи, яка померла, а тому виправити такі розбіжності заявниця не може іншим чином.

З огляду на встановлені обставини, досліджені докази, неможливість усунення розбіжностей у позасудовому порядку, сукупність документів, які підтверджують даний факт, а також юридичні наслідки для заявниці, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, п.6 ч.1 ст.256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030371, виданого 25 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації №104 від 23 березня 2004 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи (п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України):

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 13 грудня 2006 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, вул. С. Петлюри, 37, м. Рівне, .

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.