Справа № 523/8487/25
Провадження №2/523/4463/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"12" грудня 2025 р. Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (ЄДРПОУ: 41405348, місцезнаходження за адресою: вул. Ак. Заболотного, буд.38-А, м.Одеса) про зняття арешту, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що зареєстроване за нею на праві власності. При зверненні до виконавчої служби з`ясувалося, що виконавче провадження знищено в 2017 році, будь яких даних про виконавче провадження не існує однак арешт не було знято, через що позивачка не може здійснювати своє право на нерухоме майно, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 45).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 44), причини неявки представника не повідомив, відзив на позов не подавав.

Суд ухвалює рішення за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що 21.12.2007 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 034694 від 21.12.2007р., Другим ВДВС Суворовського РУЮ у м. Одесі, виконавець Чеботарьова О.М. (номер запису про обтяження N 51515505, номер обтяження №6332980) накладено арешт на квартиру загальною площею 48,2 (кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Згідно цієї постанови було накладено арешт на майно ОСОБА_2 який є її сином, проте пізніше боргові зобов`язання ОСОБА_2 були виконані.

Згідно «Свідоцтва про право власності на житло від 13 вересня 1994 року №7-3759» вищезазначена квартира належить на правах спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, проте арешт було накладено на всю квартиру, а не на 1/3 частку яка належить ОСОБА_2 , щодо якого було відкрито виконавче провадження.

08.04.2025 року ОСОБА_1 , була подана заява до Суворовського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ якою вона просила зняти накладений арешт на майно.

14.04.2025 року була отримана відповідь №58651 згідно якої підтвердили наявність арешту, проте зазначили, що надати більш детальну інформацію за виконавчим провадженням в межах якого накладено арешт не надається можливим, оскільки вказане провадження було знищено у зв`язку зі закінченням терміну зберігання, який згідно Наказу №1829/5 від 07.06.2017 року про затвердження правил діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями становить три роки.

Обтяження у вигляді арешту майна, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном.

Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України зазначає, шо власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

При таких обставинах, суд прийшов до висновку про те, що у суду є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову ОСОБА_1 , та зняття арешту.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 95,30, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (ЄДРПОУ: 41405348, місцезнаходження за адресою: вул. Ак. Заболотного, буд.38-А, м.Одеса) про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт та скасувати у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м, а саме заборону на нерухоме майно, номер запису про обтяження № 51515505, зареєстрований 27.12.2007 року приватним нотаріусом Лебідь Оксаною Вікторівною, Одеський міський нотаріальний округ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номеру АА №034694 від 21.12.2007 року, виданого Другим ВДВС Суворовського РУЮ у м. Одесі, реєстраційний номер обтяження: 6332980 від 27.12.2007 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Судове рішення складено 12.12.2025 року.

Суддя