Справа № 716/2308/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Бортніка А.В.,

за участі:

представника позивача СПП «МАЯК ПЛЮС» адвокатів Павчука С.І., Шиманського В.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Крук (Олійник) О.О.,

представника відповідача ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» - адвоката Боровця М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, скасування державної реєстрації договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2024 СПП «МАЯК ПЛЮС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ», про визнання договорів оренди земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га від 08.04.2024 недійсними, припинення права оренди ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» на вказані земельні ділянки, визнання за СПП «МАЯК ПЛЮС» права оренди на земельні ділянки.

В обґрунтування позову посилалося на те, що СПП «МАЯК ПЛЮС» є належним користувачем земельної ділянки загальною площею 0,78 га на праві оренди, що виникло на підставі договору оренди землі від 21.11.2006, укладеного між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 на строк 30 років. Проте, 08.04.2024, тобто під час дії договору оренди землі від 21.11.2006, ОСОБА_1 передав земельні ділянки кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га в оренду ПП ««ЗАХІДНИЙ БУГ», що суперечить як умовам договору оренди землі від 21.11.2006, так і положенням чинного законодавства.

Ухвалою судді від 31.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, витребувано у ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» копії договорів оренди земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га від 08.04.2024.

15.11.2024 від ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» надійшов відзив, в якому, заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що 08.04.2024 між ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» та ОСОБА_1 укладено договори оренди земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га на строк 10 років, право оренди яких зареєстроване 12.04.2024 Державному реєстрі речових прав; вказані договори оренди землі є чинними і з того часу ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» використовує земельні ділянки ОСОБА_1 за призначенням, сплатило останньому орендну плату за 2024 рік. В той же час договір оренди землі від 21.11.2006 не містить істотних умов, таких як місцерозташування земельної ділянки, індексація орендної плати, перегляд її розміру та відповідальність за її несплату, умови збереження земельної ділянки та її повернення тощо, що, відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі» свідчить про неукладеність договору оренди землі від 21.11.2006 через недосягнення істотних його умов.

09.12.2025 від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому, заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначив, що між ним та СПП «МАЯК ПЛЮС» відсутні орендні правовідносини, адже договір оренди землі від 21.11.2006 з СПП «МАЯК ПЛЮС» не підписував, заперечив отримання орендної плати від позивача за договором оренди від 21.11.2006.

Крім того, 09.12.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов про зобов`язання СПП «МАЯК ПЛЮС» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельними ділянками кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га; про скасування у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право користування земельною ділянкою, договорів оренди землі державної реєстрації №78 від 26.11.2007 договору оренди на земельні ділянки площею 0,43 га та 0,35 га за СПП «МАЯК ПЛЮС» строком на 30 років. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не укладав з СПП «МАЯК ПЛЮС» договір оренди землі від 21.11.2006 на земельну ділянку площею 0,78 га на строк 30 років, а наявність державної реєстрації договору оренди від 21.11.2006 за СПП «МАЯК ПЛЮС» створює ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні належним йому майном.

Ухвалою суду від 18.12.2024 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, скасування державної реєстрації до провадження, об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 10.02.2025 за клопотанням відповідача ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» витребувано докази: оригінал договору оренди землі від 21.11.2006, акт прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 21.11.2006, відомість про виплату грошей (продукції) громадянин с. Дорошівці за 2021, списку фізичних осіб про виплату грошей/зерна за 2022, списку фізичних осіб про виплату грошей/зерна за 2023.

27.02.2025 на викання ухвали суду від 10.02.2025 позивачем надано оригінал договору оренди землі від 21.11.2006, акт прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 21.11.2006.

27.02.2025 від Маркевича надійшло клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи на предмет справжності підпису ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 21.11.2006, акті прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 21.11.2006.

10.03.2025 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог вимогою про витребування з незаконного володіння ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» у володіння СПП «МАЯК ПЛЮС» земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га.

Ухвалою суду від 19.03.2025 заяву СПП «МАЯК ПЛЮС» про збільшення позовних вимог залишено без руху. Позивачу надано строк для додавання до заяви документу, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, ухвалою суду від 19.03.2025 клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи задоволено; призначено судову почеркознавчу експертизу на предмет справжності підпису ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 21.11.2006, акті прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 21.11.2006; виконання експертизи доручено експертам Тернопільського НДЕКЦ МВС України; провадження у справі зупинено.

11.04.2025 до суду надійшло клопотання експерта про надання вільних та умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_1 , необхідних для виконання ухвали суду від 19.03.2025.

27.05.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме про витребування з установ та організацій оригіналів документів, які містять підпис ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 27.05.2025 клопотання ОСОБА_1 задоволено, витребувано докази.

Ухвалою суду від 17.06.2025 задоволено клопотання експерта, надано експерту вільні та умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1

27.08.2025 до суду надійшла заява СПП «МАЯК ПЛЮС» про зміну предмету позову, якою позивач змінив предмет позову з вимог про визнання договорів оренди земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га від 08.04.2024 недійсними, припинення права оренди ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» на вказані земельні ділянки, визнання за СПП «МАЯК ПЛЮС» права оренди на земельні ділянки на вимоги про витребування з володіння ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» у володіння СПП «МАЯК ПЛЮС» земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га.

12.09.2025 до суду надійшло клопотання СПП «МАЯК ПЛЮС» про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Після надходження до суду висновків судової почеркознавчої експертизи від 30.06.2025, ухвалою суду від 16.09.2025 відновлено провадження у справі; повернуто заяву СПП «МАЯК ПЛЮС» про збільшення позовних вимог від 10.03.2025 у зв`язку з невиконанням у встановлений судом строк ухвали суду про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху.

А ухвалами суду від 25.09.2025 відмовлено в задоволені клопотання СПП «МАЯК ПЛЮС» про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи; прийнято до провадження заяву СПП «МАЯК ПЛЮС» про зміну предмета позову.

Після прийняття до провадження заяви СПП «МАЯК ПЛЮС» про зміну предмета позову, остаточними вимогами сторін є: вимога СПП «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування з володіння ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» у володіння СПП «МАЯК ПЛЮС» земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, зустрічні вимоги ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, скасування державної реєстрації договору оренди.

Ухвалою суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її розгляд.

Представник позивача СПП «МАЯК ПЛЮС» адвокат Шиманській В.М., представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Крук (Олійник) О.О., представник відповідача ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» - адвокат Боровець М.С. брали участь у розгляд справи у режимі відеоконференції про що судом постановлено відповідні ухвали суду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Павчук С.І. позов підтримав з підстав, викладених у позові, пояснив, що 21.11.2006 між ОСОБА_1 та СПП «МАЯК ПЛЮС» було укладено договір оренди землі строком на 30 років, який виконувався сторонами: ОСОБА_1 передав СПП «МАЯК ПЛЮС» належну йому земельну ділянку площею 0,78 га, а СПП «МАЯК ПЛЮС» прийняло у користування земельну ділянку, сплачувало ОСОБА_1 орендну плату. Проте, під час дії договору оренди землі від 21.11.2006 ОСОБА_1 передав належну йому земельну ділянку площею 0,78 га, сформувавши її у вигляді земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, іншому орендарю ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ», чим порушив права первісного орендаря. Просив витребувати з володіння ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» у володіння СПП «МАЯК ПЛЮС» земельні ділянки кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га., відмовити у зустрічному позові ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Шиманський В.М. позов підтримав, пояснив, що між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 виникли правовідносини з оренди землі на підставі договору оренди землі від 21.11.2006, який виконувався сторонами допоки ОСОБА_1 під час дії договору оренди землі від 21.11.2006 не передав вже орендовану СПП «МАЯК ПЛЮС» земельну ділянку площею 0,78 га іншому орендарю ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» у вигляді двох земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, чим порушив права первісного орендаря СПП «МАЯК ПЛЮС». Зауважив, що ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» виплачувало ОСОБА_1 орендну плату в розмірі та в строки визначеними умовами договору оренди, що свідчить про виконання умов договору оренди землі від 21.11.2006. Просив задовольнити позов СПП «МАЯК ПЛЮС», відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Крук Олійник) О.О. позов СПП «МАЯК ПЛЮС» не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_1 ніколи не підписував договір оренди землі від 21.11.2006 з СПП «МАЯК ПЛЮС», не передавав СПП «МАЯК ПЛЮС» у користування належну ОСОБА_1 земельну ділянку, ніколи не отримував від позивача орендну плату. ОСОБА_1 є власником земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, а отже вправі розпоряджатися ними на власний розсуд, в тому числі передавати в оренду. З квітня 2024 земельні ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, перебувають в оренді ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ», а реєстрація договору оренди землі від 21.11.2006 перешкоджає ОСОБА_1 реалізовувати права власника. Просила відмовити СПП «МАЯК ПЛЮС» у задоволенні позову про витребування майна, задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні представник відповідача ПП «МАЯК ПЛЮС» адвокат Боровець М.С. позов не визнав, пояснив, що з квітня 2024 земельні ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га перебувають у володінні ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» на праві оренди, товариство сплатило ОСОБА_1 орендну плату за 2024 рік. Підстави для витребування у ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га відсутні, адже договір оренди землі від 21.11.2006 не відповідає положенням ст.15 ЗУ «Про оренду землі» щодо його істотних умов, а саме умов місцерозташування земельної ділянки, про індексацію орендної плати, перегляд її розміру та відповідальність за її несплату, умови збереження земельної ділянки та її повернення тощо, що, свідчить про неукладеність договору оренди землі від 21.11.2006 через недосягнення істотних його умов. Просив відмовити в первісному позові, задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 ..

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов СПП «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,87 га, яка складається з рілля площею 0,78 га, багаторічних насаджень площею 0,09 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується держаним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №012574 (а.с.10-11).

Відповідно до договору оренди землі від 21.11.2006 орендар СПП «МАЯК +» прийняв у тимчасове користування земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,78 га (п.1.1) на строк 30 років (п.4.1) з виплатою орендної плати в розмірі 225,00 грн на рік або надання різного роду продукції в строк до 31 грудня поточного року (п.2.1), який обчислюється з моменту державної реєстрації договору оренди а.с.8-9.

26.11.2007 відбулася реєстрація договору оренди землі від 21.11.2006 у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», реєстраційний номер №78 (а.с.9).

Отже, відповідно до п.4.1. договору оренди землі від 21.11.2006 строк дії договору обчислюється з 26.11.2007 і діє протягом 30 років, тобто до 26.11.2037.

Передача земельної ділянки ОСОБА_1 в оренду СПП «МАЯК ПЛЮС» відбулася на підставі акту прийму передачі від 21.11.2006 (а.с.12).

Позивач стверджує, що протягом усього часу дії договору оренди СПП «МАЯК ПЛЮС» користувалось земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,78 га, належним чином сплачувало орендну плату.

На підтвердження виконання умов договору оренди від 21.11.2006 позивач надав додаток №4 (4ДФ) до Податкового розрахунку з ПДФО та ЄСВ за 2021-2023 роки, в яких відображено, що у 2021 році ОСОБА_1 отримав від СПП «МАЯК ПЛЮС» дохід в розмірі 2650,00 грн, з якого сплачено ПДФО в розмірі 477,00 грн, військовий збір в розмірі 39,75 грн (а.с.13-16); у 2022 році ОСОБА_1 отримав від СПП «МАЯК ПЛЮС» дохід в розмірі 2650,00 грн, з якого сплачено ПДФО в розмірі 477,00 грн, військовий збір в розмірі 39,75 грн (а.с.17-20); 2023 році ОСОБА_1 отримав від СПП «МАЯК ПЛЮС» дохід в розмірі 2650,00 грн, з якого сплачено ПДФО в розмірі 477,00 грн, військовий збір в розмірі 39,75 грн (а.с.20-23).

Крім того, на підтвердження отримання орендної плати ОСОБА_1 від СПП «МАЯК ПЛЮС» позивач надав відомість на видачу грошей (продукції) громадянам с. Дорошівці за земельні паї по СПП «МАЯК ПЛЮС», згідно з якою у 2021 році ОСОБА_1 отримав від СПП «МАЯК ПЛЮС» 5000 (запис №40 на а.с.26), у 2022 році 5000, запис №49 на а.с.28, у 2023 році 5500, запис №49 на а.с.30.

Відповідно до інформації, наданої ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 07.10.2024, відомості про зміну або припинення договору оренди землі від 21.11.2006 не вносились (а.с.32).

Проте, як продовжує стверджувати позивач, починаючи з 2024 року відповідач ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на позбавлення СПП «МАЯК ПЛЮС» права користування землею площею 0,78 га на підставі договору оренди землі від 21.11.2006.

Так, ОСОБА_1 фактично здійснив поділ земельної ділянки площею 0,78 га на дві земельні ділянки кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га (а.с.33-54), та за наявності дійсного договору оренди з СПП «МАЯК ПЛЮС» передав їх у користування іншому орендарю ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» на підставі договору оренди землі від 08.04.2024, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухому майно (а.с.55 зв. -56).

Відповідно до договору оренди землі від 08.04.2024 ОСОБА_1 надав, а ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га (п.1, 2), строком на 10 років (п.6), з виплатою орендної плати в розмірі 3573,57 грн на рік, яка сплачується до 31 грудня кожного року (п.7, 9) а.с.87-88.

Право оренди ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га зареєстроване у Державному реєстрі речових прав за №54548642 від 12.04.2024 (а.с.89).

Відповідно до договору оренди землі від 08.04.2024 ОСОБА_1 надав, а ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га (п.1, 2), строком на 10 років (п.6), з виплатою орендної плати в розмірі 3573,57 грн на рік, яка сплачується до 31 грудня кожного року (п.7, 9) а.с.90.

Право оренди ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га зареєстроване у Державному реєстрі речових прав за №54548092 від 12.04.2024 (а.с.91).

Відповідно до довідки №3-Б-1805-11-24 від 15.11.2024, ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» нарахувало ОСОБА_1 орендну плату за договорами оренди від 08.04.2024 в розмірі по 3573,57 грн за кожним договором оренди, сплатило у загальній сумі 5753,46 (а.с.92).

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відносини у сфері найму (оренди) земельної ділянки регулюються ЦК України, ЗК України, Законом України «Про оренду землі» №161-XIV, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі, відповідно до статті 1 Закону №161-XIV, - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки є двостороннім, консесуальним, строковим та оплатним.

У частині першій статті 14 Закону №161-XIV (у редакції на момент укладення договору оренди від 21.11.2006) було визначено таку форму договору оренди, а саме: договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі відповідно до статті 15 Закону №161-XIV (у редакції на момент укладення договору оренди 21.11.2006) були: 1) об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) строк дії договору оренди; 3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; 4) умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; 5) умови збереження стану об`єкта оренди; 6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; 7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; 8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; 9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; 10) відповідальність сторін; 11) умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону було підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі могли бути зазначені інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Відповідно до статті 17 Закону №161-XIV (у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 21.11.2006) передача об`єкта оренди орендарю здійснювалася орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Стаття 17 Закону №161-XIV (у редакції Закону від 12 лютого 2015 року №191-VIII) передбачає, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

05 грудня 2019 року Законом №340-IX частину першу статті 19 Закону №161-XIV доповнено нормою про те, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі №322/1178/17 (провадження № 14-338цс19), оскільки моменти укладення договору оренди землі та набрання ним чинності збігалися, то моментом укладення договору оренди землі на час дії частини третьої статті 640 ЦК України (до 01 січня 2013 року) вважалася саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили в договорі іншого релевантного вирішення спорів щодо договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року.

У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону №1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону №161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року №1878-VI) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.

У зв`язку з цим, можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV.

З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою.

05 грудня 2019 року Законом №340-IX абзац другий частини другої статті 25 Закону №161-XIV доповнено умовою, що орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

Тобто використання земельної ділянки неможливе без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього.

Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 зробив такі висновки.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону №1952-IV.

За частиною п`ятою статті 6 Закону №161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону №1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду у встановленій формі.

Разом з тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Водночас, вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону №161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону №161-XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).

У постанові від 01 квітня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі №610/1030/18 конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.

За відсутності реєстрації права оренди первинного орендаря у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору, підлягають задоволенню, якщо на час ухвалення рішення суду первинний орендар матиме чинне право оренди та зможе його зареєструвати.

У статті 27 Закону №161-XIV як у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи у судах передбачалося, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння.

Тобто первісний орендар має абсолютний захист права оренди шляхом витребування орендованої земельної ділянки з тимчасового володіння іншого орендаря право оренди якого виникло пізніше у своє тимчасове (строкове) володіння.

У контексті спору щодо земельної ділянки, переданої в оренду, тимчасовим володільцем такої земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право оренди землі, а відтак неволодіючий орендар, право оренди якого порушено, може скористатися спеціальним способом захисту, який передбачено спеціальним законом, а саме статтею 27 Закону № 161-ХIV, на підставі якої він може витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння.

При цьому, поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом витребування земельної ділянки є ефективним за умови чинності договору оренди землі, зареєстрованого права оренди відповідно до закону, який існував на момент його реєстрації.

Разом з тим, власник земельної ділянки ОСОБА_1 у відзиві заявив про неукладеність між ним та СПП «МАЯК ПЛЮС» договору оренди землі від 21.11.2006, про невиплату йому орендної плати за вищевказаним договором, а також пред`явив зустрічний позов до СПП «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, скасування державної реєстрації договору оренди землі від 21.11.2006.

Згідно з висновками судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/120-25/4202-ПЧ від 30.06.2025 підпис у примірнику договору оренди землі від 21.11.2006, укладеного між ОСОБА_1 та СПП «МАЯК ПЛЮС», в особі директора Рудана Зиновія Зіновійовича, на другій сторінці у стовпці з реквізитами орендодавця у графі «Підпис» виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою; підпис у акті прийому передачі земельної ділянки до договору оренди від 21.11.2006 у графі «Орендодавець» виконаний не Маркевичем М.М., а іншою особою.

Під час розгляду справи представник позивача адвокат Шиманський В.М. поставив під сумнів висновки судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/120-25/4202-ПЧ від 30.06.2025, обґрунтовуючи свої доводи порушенням порядку її призначення, а саме недотримання судом пункту 1.4. розділу І. Криміналістичні експертизи Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, який визначає, що перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, однак суд не пред`явив їх ОСОБА_1 для ідентифікації.

При цьому, відповідно до п.1.3. тих же рекомендацій, вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами.

Аналізуючи доводи представника позивача адвоката Шиманського В.М. суд виходить з того, що в якості вільних зразків підпису ОСОБА_1 експерту було надано зразки підписів, які містяться в оригіналі анкети-заяви №20570086 від 01.02.2022, наданої Заставнівським відділом Управлінням державної міграційної служби у Чернівецькій області ДМС України, оригінал заяви безробітного від 21.06.2001, оригінал заяви безробітного про припинення реєстрації від 11.09.2003, оригінал заяви безробітного про участь в оплачуваних громадських роботах від 01.08.2001, від 16.06.2003, надані Заставнівським відділом Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості, оригінальність підпису ОСОБА_1 в яких не піддається судом жодним обґрунтованим сумнівам, адже ці документи відповідають ознакам офіційних, видані державними органами і передбачають підпис особи, якої стосується документ.

Щодо інших документів, наданих в якості умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_1 , таких як договір оренди землі від 08.04.2024, відомість про виплату готівки №73055, доручення від 11.11.2024, заява ОСОБА_1 про видачу матеріальної допомоги за 2024 тощо, то такі зразки надані суду представником ОСОБА_1 адвокатом Крук (Олійник) О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , тобто за попередньої узгодженості з клієнтом, а отже розцінюються судом як такі, що пройшли ідентифікацію ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного, у суду відсутні підстави недовіряти висновками судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/120-25/4202-ПЧ від 30.06.2025 через непред`явлення ОСОБА_1 зразків підпису перед наданням їх експерту в якості порівняльних, а також вважати висновки експерта такими, що виконані з порушенням положень Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Крім того, аналізуючи надані сторонами докази на підтвердження/спростування виконання СПП «МАЯК ПЛЮС» зобов`язань за договором оренди від 21.11.2006 в частині сплати орендної плати за 2021-2023 роки, суд вважає їх такими, що містять суттєві невідповідності та протиріччя, що ставить під обґрунтований сумнів належне виконання фінансових зобов`язань орендарем у встановленому договором розмірі.

Так, згідно з п.2.1 Договору оренди землі від 21.11.2006, погоджений розмір орендної плати становить 225,00 грн на рік, але у податковій звітності СПП «МАЯК ПЛЮС» за 2021, 2022 та 2023 роки відображено нарахований ОСОБА_1 дохід у розмірі по 2650,00 грн щорічно, в той час коли договір оренди землі від 21.11.2006 не містить умов та порядку збільшення чи індексації орендної плати, та доказів укладення додаткової угоди, в частині збільшення розміру орендної плати, та відповідної її державної реєстрації, як того вимагає стаття 654 ЦК України та стаття 15 Закону України «Про оренду землі», позивачем суду не надано. У відомостях на видачу грошей (продукції) за ті ж роки, які за своєю формою та змістом не відповідають вимогам офіційного документа фінансової звітності зазначено, що від СПП «МАЯК ПЛЮС» Маркевич М.М, отримав по 5000 и 5500 грн.

Доказів сплати СПП «МАЯК ПЛЮС» орендної плати ОСОБА_1 за договором оренди землі від 21.11.2006, починаючи з 2006 року до 2021 року позивачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що за договором оренди землі від 21.11.2006 орендна плата сплачувалася ОСОБА_1 у розмірі, встановленому договором, бо докази виплати орендної плати починаючи з 2006 року суду не надані, а надані за 2021-2023 роки докази, за наявності між ними суперечностей щодо розміру орендної плати, виключають можливість прийняти їх судом як безспірне підтвердження належного виконання умов договору оренди землі від 21.11.2006 щодо виплати ОСОБА_1 орендної плати.

Такі висновки судової почеркознавчої експертизи, відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження виконання умов договору оренди землі від 21.11.2006 в частині виплати орендної плати мають істотне значення для вирішення справи по суті, адже вони впливають не стільки на вибір позивачем ефективного способу захисту порушеного права, а на доведеність позивачем порушення своїх прав відповідачами в цілому.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі №145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що ОСОБА_1 не підписував договір оренди землі від 21.11.2006, та, відповідно, з його істотні умови з СПП «МАЯК ПЛЮС» не погоджував, суд приходить до висновку, що правочин, яким є договір оренди землі від 21.11.2006 між ОСОБА_1 та СПП «МАЯК ПЛЮС» не укладено, права позивача на користування земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,78 га не порушені, а отже не підлягають судовому захисту шляхом витребування на свою користь земельної ділянки від ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ», який над даний час користується земельними ділянками кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га.

А тому позов СПП «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння задоволенню не підлягає.

В той же час, відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 є власником земельних ділянок кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, а отже, він вправі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Статтями 391 ЦК України, 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Встановивши, під час розгляду справи, що земельні ділянки кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га знаходяться у фактичному користуванні відповідача за зустрічним позовом СПП «МАЯК ПЛЮС» без установлених законом підстав, бо в ході розгляду справи суд дійшов висновків про неукладеність між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 договору оренди землі від 21.11.2006, і що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 наполягає на поверненні йому земельних ділянок, суд приходить до висновку, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (СПП «МАЯК ПЛЮС») треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника ОСОБА_1 його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права ОСОБА_1 , як власника земельних ділянок, суд вважає є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.

За таких обставин, зустрічна вимога ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками з огляду на висновки про неукладеність договору оренди землі від 21.11.2006 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 також заявлена вимога до СПП «МАЯК ПЛЮС» про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 21.11.2006 у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі.

Як зазначалося, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено, що оспорюваний договір оренди землі від 21.11.2006 зареєстрований 26.11.2007 у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», реєстраційний номер №78 і будь-які відомості про зміну або припинення договору оренди землі не вносились (а.с.9).

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом супроводжується внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом із тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди землі від 21.11.2006 у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 на розпорядження власністю земельною ділянкою площею 0,78 га (кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га).

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписувала (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, реєстрація неукладеного договору оренди землі від 21.11.2006 за СПП «МАЯК ПЛЮС» не відповідає вимогам закону.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, обраний ОСОБА_1 спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації договору оренди є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Вказана судова практика є сталою, що підтверджується постановами Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №543/253/16-ц (провадження №61-18491св20), від 03 листопада 2021 року у справі №125/2053/18 (провадження № 61-18916св20), від 01 грудня 2021 року у справі № 656/239/18 (провадження №61-1429св21).

На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи зустрічної позовної заяви про наявність правових підстав для скасування рішення про проведену державну реєстрацію, договору оренди землі від 21.11.2006 СПП «МАЯК ПЛЮС» терміном на 30 років на земельні ділянки площею 0,43 га та 0,35 га належні ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №012574 від 27.02.2002.

За таких обставин, зустрічний позов ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, скасування державної реєстрації договорову оренди землі підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, згідно з якими, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, стаття 137 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи, що в позові СПП «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки відмовлено, понесені СПП «МАЯК ПЛЮС» судові витрати по сплаті судового збору, а також на професійну правничу допомогу відповідачами не відшкодовуються і покладаються на позивача.

При цьому, враховуючи, що зустрічний позов ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» задоволено в повному обсязі, з СПП «МАЯК ПЛЮС», тобто з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Крім того, з СПП «МАЯК ПЛЮС», тобто з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 у зв`язку з задоволенням зустрічного позову слід стягнути витрати позивача ОСОБА_1 пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи №СЕ-1925/4202-120/4202-ПЧ в розмірі 4278,72 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, скасування державної реєстрації договору оренди землі задовольнити.

Сільськогосподарському приватному підприємству «МАЯК ПЛЮС» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельними ділянками кадастровий номер :01:009:00079 площею 0,3458 га, кадастровий номер :01:008:0078 площею 0,4258 га, розташованими на території Дорошовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом їх звільнення та повернення власнику.

Скасувати у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі запис №78 від 26.11.2007 про державну реєстрацію договору оренди землі від 21.11.2006 за СПП «МАЯК ПЛЮС» на строк на 30 років на земельні ділянки площею 0,43 га та 0,35 га належні ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №012574 від 27.02.2002.

Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС», , юридична адреса: Чернівецька область Чернівецький район село Юрківці, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні, витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 4278,72 гривень, а всього 6701 (шість тисяч сімсот одну) гривню 12 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська