ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19130/25

Провадження № 22-ц/820/2385/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справі справа № 686/19130/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Савченко Ярославом Васильовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року, ухвалене суддею Карплюком О.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в сумі 113229 грн. 76 коп., а саме: за кредитним договором, укладеного відповідачем 28 серпня 2024 року з ТОВ «Аванс Кредит» в сумі 26781 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11781 грн. - заборгованість за відсотками, 5000 грн. сума штрафних санкцій; за кредитним договором, укладеного відповідачем 26 серпня 2024 року з ТОВ «Лінеура Україна» в сумі 36999 грн. 79 коп., з яких: 9999 грн. 99 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21999 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками, 5000 грн. сума заборгованості за штрафами; за кредитним договором, укладеного відповідачем 28 серпня 2024 року з ТОВ «Авентус Україна» в сумі 30980 грн., з яких: 12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12980 грн сума заборгованості за відсотками, 6000 грн. сума заборгованості за пенею та штрафами; за кредитним договором, укладеного відповідачем 30 серпня 2024 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в сумі 18468 грн. 97 коп., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1155 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10989 грн. сума заборгованості за пенею, 824 грн. 97 коп. комісія за надання позики, посилаючись на невиконання останнім його умов щодо повернення грошових коштів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 113 229,76 грн заборгованості за кредитними договорами та 3 028,40 грн судового збору.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Савченко Я.В. не погодилися з таким судовим рішенням подали апеляційну скаргу, в якій представником апелянта заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до моменту припинення перебування ОСОБА_1 на військовій службі у складі в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України.

На підтримання заявленого клопотання представник апелянта посилається, що станом на момент формування апеляційної скарги ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у складі в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 18 липня 2025 року. Вказані обставини, в свою чергу, унеможливлюють особисту участь апелянта у судових засіданнях, надання особистих пояснень відносно предмета спору, тому суд має зупинити провадження у справі № 686/19130/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Розглянувши подане клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав, свобод чи інтересів (стаття 2 ЦПК України). Досягнення цієї мети відбувається через дію основоположних засад судочинства, зокрема верховенства права, рівності сторін та диспозитивності.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частини перша та п`ята статті 4 ЦПК України).

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

За нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року в справі № 754/947/22.

Також в цій же постанові Велика Палат Верховного Суду виснувала:

«Під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура були переведені на організацію і штати воєнного часу, а також беручи до уваги факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, Велика Палата Верховного Суду вважає оскаржувана ухвала Київського апеляційного суду від 06 березня 2023 року про зупинення провадження в справі такою, що відповідає вимогам пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.»

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у складі в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 18 липня 2025 року.

З урахуванням наведеного та редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункти 73, 96, 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №754/947/22 (провадження №14-74цс25).

Тобто, ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

В поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та його представник адвокат Савченко Я.В. заявили клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що наявні підстави для зупинення апеляційного провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 251, пунктом 2 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Зупинити провадження у цивільній справі № 686/19130/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведенні на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 грудня 2025 року.

Суддя А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова