Справа № 185/110/25
Провадження № 2/185/2532/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Олефір А.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Припіченка В.Ф., розглянувши у судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», треті особи: Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільча компанія «Нафтогаз України», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання інформації незаконною та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом якому просив суд:

- визнати повідомлення про споживання природного газу на інформаційну платформу оператора ГТС за його домоволодінням в травні 2022 року в обсязі 232, 71 куб. м. природного газу зроблене відповідачем незаконним;

- скасувати повідомлення відповідача про споживання природного газу на інформаційну платформу Оператора ГТС за його домоволодінням в травні 2022 року в обсязі 232,71 куб.м. природного газу;

- визнати незаконним рахунок за спожитий газ для його домоволодіння в травні 2022 року в обсязі 232, 71 куб.м. природного газу отриманий від ТОВ «ГК «Нафтогаз України»;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що має укладений договір про надання населенню послуг газопостачання з Павлоградським УЕГГ ВАТ «Дніпропетровськгаз» від 22.03.2011 року. Правонаступником Павлоградського УЕГГ ВАТ «Дніпропетровськгаз» стало ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз». 17.05.2019 року змінилась назва відповідача на АТ «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз», постачальником природного газу був ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». З 01.10.2015 по 01.05.2018 року позивач отримував субсидію для оплати за природний газ. В 2017 році звернувся до відповідача для отримання довідки для субсидії, йому було відмовлено, у зв`язку з чим він був вимушений підписати заяву-приєднання до послуг розподілу природного газу. 07.08.2017 року уповноважений представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надав повідомлення про сплату за спожитий газ де вказані покази лічильника 69119 станом на 01.08.2017, сума переплати 7535, 69 грн. станом на 01.08.2017 року. 03.05.2022 року його лічильник був замінений працівниками відповідача, про що складено акт № від 03.05.2022 з показами демонтованого лічильника № 5624168 82253,83, покази нового лічильника № 00061634 00000,37. За період з 01.08.2017 по 03.05.2022 позивач спожив 82 254, 83 6911= 13134,83 куба за показами лічильника № 56244168. За встановленими тарифами працівниками ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було розраховано до сплати за період з 01.08.2017 по 30.04.2018 за спожитий природний газ 95 588, 35 грн. За вказаний період відповідач отримав грошові кошти нарахованої субсидії за газ на суму 12 392, 05 грн. за період з 01.08.2017 по 03.05.2022, сума яку він оплатив за спожитий газ склала 79 182, 97 грн. отже його переплата станом на 01.05.2022 становить 3522, 35 грн. (79 182, 97 грн. (сплачено) + 12392, 05 грн. (субсидія) + 7 535, 69 грн. (переплата) = 99 110, 71 грн. (всього отримано коштів) 95 588, 36 грн. (нараховано за газ). 29.11.2022 року від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» позивачу на карту повернуто 1765,07 грн. Отже відповідач невірно розрахував йому суму переплати та 29.11.2022 року повернув лише частину грошових коштів, неповернута частина складає 1757, 28 грн. з 01.08.2020 по 01.05.2022 платежі за спожитий природний газ були переведені до нового постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та укладений договір про постачання природного газу шляхом акцептування. З 01.05.2022 року відповідач незаконно припинив йому доступ до особового кабінету, з того ж дня змінився постачальник природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Від нового постачальника позивач отримав рахунок за спожитий газ за травень 2022 року, де зазначено об`єм спожитого газу 232,71 куб.м що не відповідає дійсності. ТОВ ГК «Нафтогаз України» стверджує що повідомлення про обсяг спожитого газу за травень 2022 року обсягом 232, 71 куб.м. направили працівники відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетроськгаз». Однак за вказаний обсяг спожитого газу позивач повністю розрахувався сплатив ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Згідно Акту звіряння наданого АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» у травні 2022 року домоволодінням позивача було спожито 33,17 куб.м. газу з не 232,71 куб.м. Тобто відповідач свідомо вніс не вірні дані на інформаційну платформу Оператора ГТС в обсязі 232, куб.м за травень 2022 року з метою отримання неправомірної вигоди для подвійної оплати позивачем за газ. Отже внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав матеріальної і моральної шкоди та вимушений звернутися до суду. Моральна шкода полягає у зайвих моральних стражданнях, постійному пошуку способу захисту від неправомірних дій відповідача, відриву від звичного життя, втратах особистого часу на пошук доказів, переписку з контролюючим органом НКРЕКП. Крім того, моральна шкода полягає у тому що у віці 70 років він змушений використовувати час для навчання роботі на комп`ютері, користування принтером та іншою оргтехнікою, що в його віці і стані здоров`я дуже складно. Доказами моральної шкоди вважає маніпуляції відповідача кількістю спожитого газу та сумами грошових коштів не вірно внесених до актів звіряння взаємних розрахунків за 2021-2024 роки. Моральну шкоду оцінює в 5 000 грн.

Ухвалою від 24.01.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача надала відзив на позов, позов не визнала. Посилалась на те, що позивач у позові зазначає, що станом на 01.10.2024 року він має укладений Договір про надання населенню послуг з газопостачання з Павлоградським УЕГГ ВАТ «Дніпропетровськгаз» від 22.03.2011 р. № 32453. «Історію відносин» та «історію розрахунків» при цьому обґрунтовує розрахунками та фактичним споживанням природного газу починаючи з липня 2015 року по травень 2022 року та посилається на не чинний Договір про надання послуг газопостачання № 32453 від 22.03.2011 року. Норми права які регулювали правила надання населенню послуг з газопостачання втратили чинність, відповідно до Постанови КМУ № 442 від 13.07.2016 року.

30.09.2015 року постановою НКРЕКП № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Умови приєднання до Типового договору ОСОБА_1 виконав. Фактом приєднання до умов Типового договору (акцептування договору) є фактичне споживання природного газу та підписана особисто відповідачем 07.08.2017 року заява-приєднання до Типового договору розподілу природного газу. Отже між АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» та ОСОБА_1 укладено Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений постановою від 30.09.2015 р. № 2498 (далі Типовий договір) Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Дніпропетровськгаз» за адресою: АДРЕСА_1 . Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Відповідно до п. 4 гл. 4 розділу IХ Кодексу ГРС побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж. Дані про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Станом на 11.02.2025 року інформація щодо наявності, відсутності показників ПГЛ та їх походження в електронній базі даних АТ «Дніпропетровськгаз» відсутня. З наданих позивачем матеріалів вбачається (акт звіряння фактично використаних об`ємів природного газу), що позивачем не надано Оператору ГРМ показники лічильника газу за квітень 2022 року. У зв`язку з невиконанням вимог п. 4 гл. 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ та п.5.5 Типового договору розподілу природного газу в частині строку та способу надання Оператору ГРМ показників лічильника газу, Оператор ГРМ визначив об`єм споживання газу на підставі вимог Кодексу ГРМ. 03.05.2022 року за адресою позивача представниками АТ «Дніпропетровськгаз» виконано роботи з монтажу (заміни) засобу вимірювальної техніки (ПГЛ), про що складено відповідний Акт № 3, в якому зазначено фактичні показники ЗВТ (ПЛГ). Фактичні показники ПГЛ 82253,83 м3 внесені та опрацьовані Оператором ГРМ за відповідний період.

Наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції. Тобто, з 01 травня 2022 року ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» не здійснювало постачання природного газу позивачу. Постачальником після 01 травня 2022 року є ТОВ ГК «Нафтогаз України», який і отримав інформацію від АТ «Дніпропетровськгаз» про об`єми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місяць та провів розрахунок його вартості.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постанова (далі НКРЕКП) № 1771 від 29.09.2023 року зупинено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 844, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. У зв`язку із зупиненням дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Дніпропетровськгаз» починаючи з 29.09.2023 року у Оператора ГРМ АТ «Дніпропетровськгаз» відсутній доступ до Інформаційної платформи Оператора ГТС для передачі інформації про об`єм та обсяг розподіленого (спожитого ним) природного газу за відповідний період, по об`єкту позивача і будь-які коригування обсягів спожитого газу є технічно неможливим, оскільки не передбачені Типовим договором розподілу природного газу та Кодексом ГРС.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав вважає, що він є неналежним, оскільки не відновлює можливе порушене право позивача у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вимоги щодо компенсації позивачу моральної шкоди у розмірі 5000, 00 грн. також не підлягають задоволенню оскільки позивач не вказує з яких засад розумності та справедливості він визначив вартість моральної шкоди, до позовної заяви не додано жодних належних доказів того, що саме відповідач винен в порушенні його ритму життя, часу, витраченого позивачем для навчання роботи на комп`ютері та принтері. Отже дана вимога також не підлягає задоволенню.

Позивачем надано відповідь на відзив де позов підтримав, просив задовольнити.

Ухвалою від 10.03.2025 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості третіх осіб: Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільчу компанію «Нафтогаз України», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Розгляд справи ухвалено проводити в загальному позовному проваджені.

Представником НКРЕКП надані пояснення по справі, де зазначила що з приводу неодноразових звернень позивача йому були надані відповіді в межах компетенції НКРЕКП. АТ «Дніпропетровськгаз» та Дніпровській філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» було рекомендовано в узгоджений із споживачем час провести звірку витрат природного газу за адресою споживача за період з 01.01.2020 по теперішній час із підписанням відповідного акту звірки та визначити обсяг спожитого природного газу по об`єкту споживача відповідно до фактичних показань лічильника газу. Згідно інформації АТ «Дніпропетровськгаз» на виконання рекомендацій 02.05.2024 року надіслало Акти звіряння на адресу споживача за послугу розподілу природного газу та фактично використаних об`ємів за період з 01.01.2022 по 30.04.2024. За даними АТ «Дніпропетровськгаз» станом на лютий 2024 року по особовому рахунку позивача фактичний об`єм розподіленого газу складає 3 844, 46 м3 та обліковується заборгованість за послуги розподілу природного газу перед АТ «Дніпропетровськгаз» у розмірі 14 084, 28 грн. яка виникла у зв`язку з несплатою споживачем послуг розподілу природного газу протягом вказаного періоду. Згідно з інформацією наданою Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» на виконання рекомендацій викладених у листі НКРЕКП на адресу споживача надіслано акт звіряння за послугу розподілу природного газу та фактично використаних об`ємів за період з 01.10.2023 по 30.04.2024. Згідно з даними Оператора ГРМ станом на 01.05.2024 по особовому рахунку позивача фактичний об`єм розподіленого газу за вказаний період складає 1720 м3 та обліковується заборгованість за послуги розподілу природного газу перед Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» у розмірі 2 118,06 грн. яка виникла у зв`язку із несплатою споживачем послуг розподілу природного газу протягом вказаного періоду. У разі сумніву споживача щодо правильності здійснення нарахувань за його адресою за послуги з газопостачання, він має право звернутися до постачальника природного газу (попереднього/нового постачальника) та Оператора ГРМ для отримання роз`яснень щодо здійснення нарахувань за надані послуги газопостачання та провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат з підписанням акта звірки.

Ухвалами від 10.06.2025 року відмовлено позивачу з задоволенні зави про відвід головуючої судді та у визнанні явки третіх осіб в судове засідання обов`язковою.

Ухвалою від 02.09.2025 року закрито підготовче провадження справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представники НКРЕКП, ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», ТОВ «Газорозподільні мережі України» в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справу без їх участі.

Представник ТОВ Газорозподільча компанія «Нафтогаз України» в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Вислухав позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07.08.2017 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» та ОСОБА_1 укладено Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений постановою від 30.09.2015 року № 2498 Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Позивач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Дніпропетровськгаз» за адресою: АДРЕСА_1 .

Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2494 встановлені взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначені правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних мереж. року Оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Главою 4 розділу IХ Кодексу ГРС встановлено зобов`язання побутового споживача щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 5 числа включно) надавати їх оператору ГРМ. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

За даними відповідача, станом на 11.02.2025 року інформація щодо наявності, відсутності показників ПГЛ та їх походження в електронній базі даних АТ «Дніпропетровськгаз» відсутня.

З Акту звіряння фактично використаних об`ємів природного газу, наданого позивачем вбачається, що ним не надано Оператору ГРМ показники лічильника газу за квітень 2022 року.

У зв`язку з невиконанням вимог п. 4 гл. 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ та п. 5.5 Типового договору розподілу природного газу в частині строку та способу надання Оператору ГРМ показників лічильника газу, Оператор ГРМ визначив об`єм споживання газу на підставі вимог Кодексу ГРМ.

03.05.2022 року за адресою позивача: вул. Світанкова, буд. 9, м. Павлоград Дніпропетровської області представниками АТ «Дніпропетровськгаз» виконано роботи з монтажу (заміни) засобу вимірювальної техніки (ПГЛ), про що складено відповідний Акт № 3, в якому зазначено фактичні показники ЗВТ (ПЛГ). Фактичні показники ПГЛ 82253,83 м3 внесені та опрацьовані Оператором ГРМ за відповідний період.

Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 року № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 року за № 637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01.05.2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції.

Тобто, з 01.05.2022 року ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» не здійснювало постачання природного газу позивачу. Постачальником після 01.05.2022 року є ТОВ ГК «Нафтогаз України», який отримав інформацію від АТ «Дніпропетровськгаз» про об`єми (обсяги) спожитого побутовим споживачем природного газу за відповідний календарний місяць та провів розрахунок його вартості.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 1771 від 29.09.2023 року зупинено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Отже у зв`язку із зупиненням дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Дніпропетровськгаз» починаючи з 29.09.2023 року у Оператора ГРМ АТ «Дніпропетровськгаз» відсутній доступ до Інформаційної платформи Оператора ГТС для передачі інформації про об`єм та обсяг розподіленого (спожитого ним) природного газу за відповідний період, по об`єкту, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 і будь-які коригування обсягів спожитого газу є технічно неможливими, оскільки не передбачені Типовим договором розподілу природного газу та Кодексом ГРС.

Позивачем заявлені вимоги про : визнання повідомлення про споживання природного газу на інформаційну платформу оператора ГТС за його домоволодінням в травні 2022 року в обсязі 232, 71 куб. м. природного газу зроблене відповідачем незаконним; скасування повідомлення відповідача про споживання природного газу на інформаційну платформу Оператора ГТС за його домоволодінням в травні 2022 року в обсязі 232,71 куб.м. природного газу; визнання незаконним рахунку за спожитий газ для його домоволодіння в травні 2022 року в обсязі 232, 71 куб.м. природного газу отриманого від ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18).

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб. Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У постанові від 03.07.2019 року у справі № 467/1637/16-ц Верховний Суд зробив висновок про те, що для застосування того чи іншого способу захисту, потрібно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

У постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі № 1340/4630/18 (адміністративні провадження № К/9901/16194/19; К/9901/16864/19) зауважено, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Вимоги позивача щодо : визнання повідомлення про споживання природного газу на інформаційну платформу Оператора ГТС у травні 2022 року в обсязі 232,71 м3; скасування даного повідомлення не відповідають змісту порушеного права та не забезпечують поновлення порушеного права. Так у зв`язку з зупиненням дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Дніпропетровськгаз» починаючи з 29.09.2023 року у Оператора ГРМ АТ «Дніпропетровськгаз» відсутній доступ до Інформаційної платформи Оператора ГТС для передачі інформації про об`єм та обсяг розподіленого (спожитого ним) природного газу за відповідний період, по об`єкту позивача і будь-які коригування обсягів спожитого газу є технічно неможливими, оскільки не передбачені Типовим договором розподілу природного газу та Кодексом ГРС.

Крім того, вимога про визнання незаконним рахунку за спожитий газ в травні 2022 року отриманого від ТОВ «ГК «Нафтогаз України», заявлена до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз». Клопотань про залучення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до участі у справі у якості співвідповідача позивачем не заявлено.

Отже з урахуванням підстав та змісту позову, судом встановлено невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, у зв`язку з чим зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача в контексті заявлених позивачем вимог та обраного способу захисту своїх прав, не встановлено протиправної поведінки відповідача щодо позивача, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», треті особи: Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільча компанія «Нафтогаз України», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання інформації незаконною та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач : Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», , адреса: м. Дніпро, вул. Шевченка, 2.

Треті особи: Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, , адреса : м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 19

Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільча компанія «Нафтогаз України», , адреса : м. Київ, вул. Шолуденка, 1

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», , адреса: м. Дніпро, вул. Поля, 2-А

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», код ЄДРПОУ 44907200, адреса м. Київ, вул. Шолуденка, 1

Суддя С. Г. Юдіна