Справа № 355/1268/25
Провадження № 2/355/854/25
27 листопада 2025 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради про позбавлення батьківських прав.
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 11 жовтня 2008 року він знаходився у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище- ОСОБА_4 ). Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час шлюбу відповідач почала проживати разом з ним в будинку його матері по АДРЕСА_1 . Однак, після народження сина у відповідача виникли особисті відносини з іншим чоловіком. Відповідач на тривалий час зникала і не повідомляла йому, де перебувала. На його вимоги повернутися в родину і виконувати обов`язки матері вона не реагувала. Потім в загалі повідомила , що залишає його та сина, оскільки вона будує нове життя, в якому вони з сином зайві. В літку 2011 року відповідач подала заяву до Баришівського районного суду Київської області про розірвання шлюбу. В позовній заяві та в судовому засіданні відповідач запевнювала суд, що дитина залишиться з нею. Однак після судового засідання зникла, навіть не побачивши сина. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 04 серпня 2011 року за позовом відповідача, шлюб було між ними розірвано. Ще до розірвання шлюбу він особисто виховує сина, матеріально утримує, забезпечує його на навчання, загальний та духовний розвиток. Відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, його успіхами та проблемами. Матеріального забезпечення ніколи не надавала. За весь час з моменту розлучення дзвонила йому декілька разів, кожного разу номер телефону був інший ніж попередній. Його спроби подзвонити по цим номерам йому ніхто не відповідав. Вже давно і у сина склалося своє відношення до відповідача. Він вважає, що у нього немає матері. За наявності в названих обставин в інтересах його неповнолітнього сина він вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини, та пояснив, що відповідач залишила йому сина на виховання ще до розірвання шлюбу, виїхала в невідомому йому напрямку, де знаходиться не знає. З сином не спілкується, не провідує його, не цікавиться його життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання не надає. На зв`язок виходить дуже рідко, за телефонними номерами з яких дзвонила, з спроби вдруге подзвонити ніхто не відповідає.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась була належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 04 серпня 2025 року з довідки про причину повернутого поштового пакету з копією ухвали та позовної заяви з додатками слід, що адресат відсутній за вказаною адресою, далі повідомлялась через веб сайт Судової влади України на 09 жовтня 2025 року о 10 годині,28 жовтня 2025 року о 11 годині 30 хвилин, 17 листопада 2025 року о 11 годині, 27 листопада 2025 року о 15 годині причину неявки суду не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно заявлених позовних вимог надано не було.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог від служби у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Суд вислухав позивача, дослідив матеріали справи у повному об`ємі а саме:
Копію паспорта з якого слід, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України.(а.с.13)
Копію свідоцтва про шлюб з якого слід, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , 11 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 165, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .(а.с.6)
Копію рішення Баришівського районного суду Київської області від 04 серпня 2011 року з якого слід, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.(а.с.7)
Копію свідоцтва про народження з якого слід, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження смт. Баришівка Баришівського району Київської області, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .(а.с.8)
Копію Акту обстеження на предмет фактичного проживання від 18 квітня 2015 року слід, що за адресою АДРЕСА_1 було проведено обстеження депутатом селищної ради і за цією адресою мається реєстрація ОСОБА_2 її сина ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з моменту розлучення ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.(а.с.9)
Копію Акту обстеження фактичного проживання від 01 листопада 2016 року слід, що адресою будинок АДРЕСА_2 було проведено обстеження депутатом селищної ради, де було встановлено реєстрацію колишньої невістки ОСОБА_2 .(а.с.10)
Копію домової книги з якої слід, що ОСОБА_2 має реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.11-12)
З інформації наданою першим заступником Баришівської селищної ради Броварського району Київської області Коцюрбія В.В. слід, що за даними реєстру Баришівської територіальної громади ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована з 06 грудня 2008 року по 02 жовтня 2017 року за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.18)
З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 21 березня 1988 року відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід, що комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Баришівської селищної ради, як орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.31-33)
З копії рішення від 05 вересня 2025 року №342.3 Баришівської селищної ради Броварського району Київської області виконавчого комітету слід, що було затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.30)
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ч.2,ч.3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За ч.3 ст.164 СК України слід, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у долі неповнолітніх дітей.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Отже як було встановлено судом, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обов`язків не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками.
Вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити вони правомірні та законні.
Позивач не заявляв клопотання стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ч.1,п.1ч.2 ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,4,12,13,81,89,141,229,263-265,274-279 ЦПК України, ст. ст.150,164-166 СК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Баришівка Баришівського району Київської області, актовий запис №59 від 30 квітня 2009 року, який зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області.
Відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, відносно неповнолітньої сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 -внести в актовий запис №59 від 30 квітня 2009 року про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області в графу відомості про матір.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов