справа № 563/2020/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю. при вирішенні питання про видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягання з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 необхідно відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

За положеннями частини 3 статті 184 СК України той з батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, право на звернення в порядку пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України (наказне провадження) до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини має лише той з батьків, з яким проживає дитина, відповідно, місце проживання дитини є істотною умовою для звернення до суду.

Наказне провадження є самостійним спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер, натомість у цій справі місце проживання дітей, на утримання яких заявлено про стягнення аліментів, не підтверджено безспірними доказами, що впливає на наявність/відсутність права одного з батьків просити видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини з другого з батьків.

На виконання вимог пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини не було додано документи, що безспірно підтверджують проживання дітей з батьком, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, роз`яснивши заявнику визначені статтею 166 ЦПК України наслідки відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Суд наголошує, що відмова у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 не позбавляє його право на доступ до правосуддя, оскільки він вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Керуючись п.4 ч.1 ст.161, п.1 ч.1 ст.165, 260, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

С у д д я :