Єдиний унікальний номер 341/1833/25
Номер провадження 2/341/998/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку загального позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності.

установив

Представниця Шевчук-Філімон Н. М. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності.

У позові просить визнати за позивачкою право власності на спадкове нерухоме майно, а саме право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Заповіту батько не склав. Позивачка бажає успадкувати належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак перешкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на це майно.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14 листопада 2025 року.

Ухвалою суду від 14 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 листопада 2025 року.

У чергове судове засідання 04 грудня 2025 року представник відповідача не з`явився.

У судовому засіданні 04 грудня 2025 року позивачка позов підтримала, додала додаткові докази належності майна спадкодавцю. Пояснила, що батько помер у м. Коломиї в лікарні, бо туди вона його перевезла з лікарні у м. Івано-Франківську у лютому 2022 року, бо так сказали через початок повномаштабної війни.

Надалі фіксація судового засідання була перервана через збої у роботі сервера і підсистеми «Електронний суд».

Позивачка 04 грудня 2025 року через канцелярію суду подала заяву, у якій просить продовжити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Бурштинської міської ради Івано-Франківської області 03 листопада 2025 року надіслав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника відповідача. Зазначив, що майно не є безхазяйним і не порушує інтереси територіальної громади. Бурштинська міська рада вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі (а. с. 45).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, представник відповідача та позивачка просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Коршівської сільської ради, підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10).

Те, що позивачка є дочкою спадкодавця, підтверджується копією свідоцтва про її народження від 18 серпня 1988 року серії НОМЕР_2 (а. с. 7).

Позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище зі « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а. с. 8).

Відповідно до копії виписки з рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано (а. с. 9).

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 6).

Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 73326269 (а. с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом спадщина, на яку видано свідоцтво складається із: земельної ділянки, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1194 га, кадастровий номер :01:001:0514, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємицею зазначеного майна ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 (а. с. 12).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1194 га, кадастровий номер :01:001:0514 (а. с. 13).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк О. О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 вересня 2025 року № 422/02-31 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а. с. 14).

На замовлення позивачки 09 вересня 2025 року виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15-25).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, підтверджується факт побудови вказаного будинку з господарськими спорудами, а саме: з стайнею літера «Б», вбиральнею літера «В», криницею «№ 1» та огорожею «№ 2» (а. с. 17).

На виконання ухвали суду від 30 жовтня 2025 року приватний нотаріус надіслала до суду копію спадкової справи № 38/2022 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 56-92).

У матеріалах відповідної спадкової справи містяться, зокрема, такі матеріали:

- заява ОСОБА_1 від 31.03.2022 про прийняття спадщини (а. с. 56);

- копія довідки від 31.03.2022 № 108, виданої Задністрянським старостинським округом Бурштинської міської ради, підтверджується те, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав один. Заповіт від імені ОСОБА_2 у Задністрянському старостинському окрузі не посвідчувався (а. с. 58).

До матеріалів справи додано копію проекту газопостачання літньої кухні за проспектом Шевченка, с. Задністрянське, Галицький район, Івано-Франківська область, у якому міститься рішенн явиконавчого комітету Задністрянської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від грудня 1995 року, відповідно до якого на підставі дозволу Галицького газового господарства дозволено ОСОБА_2 підключити газ від газової лінії до літньої кухні, яка побудована по проспекту Шевченка.

Також, додано копію будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику ОСОБА_2 .

Відповідно до копії рішення Задністрянської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області від 12 грудня 1991 року, наявного у вказаному будівельному паспорті, задоволено заяву про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,114 га за рахунок земель виконкому сільської ради народних депутатів в с. Задністрянське за номером 12. Будівництво. Відповідно до п. 3 Рішення будівництво розпочати 12 грудня 1991 і закінчити 12 грудня 1995 року.

Згідно з довідкою Задністрянського старостинського округу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 01 грудня 2025 року № 123 підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований з 28 жовтня 2014 року та проживав до дня смерті у АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд установив, що будинок по АДРЕСА_1 спадкодавець побудував у період з грудня 1991 року до грудня 1995 року на наданій йому для цього земельній ділянці.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини третьої статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Суд установив та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке на день смерті належало її батькові ОСОБА_2 .

При цьому в частині належності будинку ОСОБА_2 на час його смерті, суд виходить з такого.

У постанові від 16 серпня 2023 року справа № 445/953/15-ц, провадження № 61-6404св19, Верховний суд зазначив, що відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин державна реєстрація права власності на житлові будинки регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення будівель та внесення записів про право власності громадян на будинки до погосподарських книг місцевих Рад.

У судовому засіданні позивачка повідомила, що зверталась до старости Задністрянського старостинського округу для отримання витягу з погосподарської книги щодо будинку батька, проте їй надали лише довідку № 123 та повідомили, що погосподарські книги на всі будинковолодіння села до 2010 року відсутні, їх знищено або вилучено правоохоронними органами.

На підставі досліджених письмових доказів та позиції відповідача суд установив, що право власності на будинок АДРЕСА_1 , належало спадкодавцеві з грудня 1995 року, проте не було зареєстроване. Своєю чергою відсутність такої державної реєстрації права власності на той час не впливала на наявність самого права власності у спадкодавця.

Інших спадкоємців, які б претендували на вказане спадкове майно не встановлено.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також, беручи до уваги визнання позову відповідачем, і встановлення належності будинку спадкодавцеві на час його смерті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2025 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження за адресою: вул. С. Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ