ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/548/25

Провадження № 22-ц/820/2353/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2025 року (суддя Васільєв С.В., повне судове рішення складено 08.09.2025) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 26 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_2 (в подальшому у зв`язку із реєстрацією шлюбу зміна прізвища на ОСОБА_1 ) в електронній формі був укладений кредитний договір № 218315104, за умовами якого відповідачці наданий кредит у сумі 15000 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування коштами та можливістю пролонгації договору. Зобов`язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконала.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2020 року, інші умови договору залишено без змін. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції. 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 і продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 32, згідно з умовами якої продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з урахуванням додаткових угод ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 218315104 від 26 березня 2021 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, а в подальшому додаткові угоди № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року, згідно з умовами яких продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 218315104 від 26 березня 2021 року на суму 53355 грн.

06 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 060325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги на суму 53355 грн до відповідачки за кредитним договором № 218315104 від 26 березня 2021 року.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 53355 грн, з яких: 15000 грн - заборгованість за кредитом; 38355 грн - заборгованість за процентами.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 218315104 від 26 березня 2021 року у розмірі 53355 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 15000 грн, заборгованість за процентами - 38355 грн, 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн судового збору.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові або задоволення позову в частині стягнення кредиту. Посилається на незаконність рішення суду. Вказує, що умовами договору було визначено «дисконтний період», який складав 30 днів і міг бути продовжений ще на строк до 90 календарних днів, проте така пролонгація не була автоматичною. Ніяких звернень і домовленостей про продовження строку дії договору не було. Кінцевий строк виконання зобов`язання за договором настав 25 квітня 2021 року. Всі нарахування процентів після цієї дати є безпідставними та такими, що прямо суперечать умовам договору і чинному законодавству. Суд не застосував наслідки спливу позовної давності, а вона не могла заявити про застосування позовної давності у суді першої інстанції виключно через відсутність належного повідомлення про розгляд справи. Вважає, що суд безпідставно поклав на неї обов`язок відшкодувати товариству витрати на правничу допомогу та судовий збір.

У відзиві ТОВ «Юніт Капітал» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін. Вважає рішення законним та обґрунтованим.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 26 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений кредитний договір № 218315104, за умовами якого відповідачці наданий кредит у сумі 15000 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування коштами за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,52% від суми кредиту, базовою процентною ставкою 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (пункти 1.7., 1.7.1., 1.7.2. договору).

Строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (пункт 4.2. договору).

Договір з Додатком № 1 Графік розрахунків підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV33A9V.

Відповідно до копії платіжного доручення від 26 березня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів в розмірі 15000 грн згідно з договором № 218315104 від 26 березня 2021 року для зарахування на платіжну картку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 .

Згідно з повідомленням АТ «ТАСКОМБАНК» від 08 серпня 2024 року було здійснено переказ грошових коштів 26 березня 2021 року на платіжну карту відповідачки № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала.

За розрахунком позивача загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 53355 грн, з яких: 15000 грн - заборгованість за кредитом; 38355 грн - заборгованість за процентами.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, у тому числі до відповідачки за договором № 218315104 від 26 березня 2021 року. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги.

28 листопада 2019 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 19 до цього договору, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року.

31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої текст договору викладено у новій редакції. За умовами договору право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27 про продовження строку дії договору в редакції від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року.

31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 і продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року.

31 грудня 2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32 про продовження строку дії договору до 31 грудня 2024 року та виклали розділ 3. Фінансування та порядку розрахунків у новій редакції.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №136 від 01 червня 2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №218315104 від 26 березня 2021 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитним договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали також додаткові угоди № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року, за якими продовжено строк дії договору факторингу відповідно до 31 грудня 2022 року включно та до 30 грудня 2024 року включно.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №218315104 від 26 березня 2021 року на суму 53355грн.

06 березня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 060325-У, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 060325-У від 06 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 218315104 від 26 березня 2021 року на загальну суму 53355 грн, з яких: 15000 грн - заборгованість за кредитом; 38355 грн - заборгованість за процентами.

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 060325-У від 06 березня 2025 року підтверджено передачу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» ТОВ «Юніт Капітал» реєстру боржників у кількості 804.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з факту невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до закону зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина 1 статті 1077 ЦК України).

ОСОБА_1 не заперечує обставини укладення кредитного договору № 218315104 від 26 березня 2021 року, отримання кредитних коштів у сумі 15000 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність нарахування процентів поза межами строку дії договору (30 днів) і відсутність домовленостей про продовження строку дії договору не заслуговує на увагу з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1.7., 1.7.1., 1.7.2. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Отже, за умовами договору сам факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду має наслідком продовження строку дії кредитної лініїкожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість за договором кредитної лінії складає: за кредитом - 15000 грн, за процентами - 38355 грн.

Проценти нараховані за період з 26.03.2021 по 01.06.2021 по 228 грн щодня, проценти з 26.04.2021 - по 345 грн в день.

Проценти нараховані в межах строку дії договору з урахуванням його пролонгації.

Наявність заборгованості відповідачка не спростувала.

Право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 218315104 від 26 березня 2021 року перейшло до позивача за договорами факторингу, зазначеними вище.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про незастосування судом наслідків спливу позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин.

Відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.

Відповідно до пункту 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким пунктом 19 розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023.

Пункт 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025.

Ураховуючи встановлення на всій території України карантину, на період дії якого строки позовної давності продовжувалися, та зупинення перебігу строку позовної давності на період дії воєнного стану, введеного в Україні, при зверненні з позовом до суду у березні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» не пропустило строк позовної давності.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на неможливість заявити у суді першої інстанції клопотання про застосування позовної давності з огляду на неналежне повідомлення про розгляд справи, оскільки у зв`язку з відсутністю реєстрації місця проживання суд повідомляв відповідачку про розгляд справи за останнім відомим місцем її проживання ( АДРЕСА_1 ) та шляхом розміщення оголошення навеб-порталі судової влади України (а.с. 92-93).

Питання розподілу судових витрат вирішено судом першої інстанції згідно з вимогами статті 141 ЦПК України, а тому колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги пронеправомірність покладення на відповідачку обов`язку відшкодувати товариству витрати на правничу допомогу та по оплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта