Справа № 645/8219/21
Провадження № 2/645/231/25

Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: Сілантьєвої Е.Є.
за участю секретаря судових засідань Нестеренко Ю.В.
учасники справи:
представника відповідача Тищенко Вікторія Володимирівна, яка діє на підставі довіреності від 13.09.2022,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа - Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою якою просить визнати факт спричинення позивачу моральної шкоди за фактом прийняття численних незаконних рішень та протиправної тривалої бездіяльності відповідача ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області при розгляді заяви про кримінальне правопорушення. Стягнути з державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 780000,00 грн, спричиненої посадовими особами Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області в результаті умисної імітації досудового розслідування, прийняттям свідомих незаконних та неправомірних рішень, протиправною тривалою бездіяльністю при розслідуванні кримінального провадження та умисного невиконання ухвали суду від 21.09.2021.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року закрито підготовче засідання у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2022 прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди.
18.11.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів
18.11.2022, 16.01.2023, 06.02.2023 від позивача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги та зазначив, що ненаданні відзиву на позовну заяву це фактичне визнання позовних вимог. Просив розглядати справу за його відсутності.
16.02.2023 від Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, в особі начальника С. Волобуєва, надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій також просили відмовити в задоволенні позовних вимог.
28.03.2023 від Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, в особі начальника С. Волобуєва, надійшла заява про надання відповідачу копії позовної заяви та копій документів, в звязку з їх не отриманням.
10.04.2023, 19.05.2025, 19.07.2023 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.
02.06.2023 від Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, в особі начальника С. Волобуєва, надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій також просили відмовити в задоволенні позовних вимог.
11.08.2023 надійшла заява представника ГУ НП в Харківській області В.Тищенко про за залучення, як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ГУНП в Харківській області.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.10.2023 залучено в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - ГУНП в Харківській області.
08.11.2023 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що він отримав поштою пояснення ГУ НП в Харківській області. В поясненнях не вказані фактичні обставини, що сприяли зверненню позивача з позовом до суду та взагалі відсутні відомості про кримінальне провадження (у.т.ч. номер його та обставини протиправних дій у вигляді бездіяльності в розслідування кримінального провадження та до наступного часу невиконанні вимог ухвали суду від 21.09.2020, які спричинили та спричиняють позивачу, як матеріальну (пошкодження кв. АДРЕСА_2 та цілому будинку АДРЕСА_1 ) так і моральну шкоду (не встановлений фактичний стан будинку та квартири, є або ні погроза життю мешканцівв та особисто позивача) щодо протиправної бездяльності слідчого відповідача. До теперішнього часу згідно ухвали суду від 21.09.2020, не проведені слідчі дії за клопотаннями №1 від 25.02.2020 та №2 від 22.04.2020 та, що сприяє фактичному пошкодженню квартири АДРЕСА_3 та в цілому будинку. Окрім того ні ГУНП, ні прокурором до наступного часу не вжито ні яких заходів за фактом тривалого часу не виконанні ухвали суду, протягом більше трьох років та, що фактично це є складом кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 382 УК України.
20.01.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.
05.03.2024, 22.04.2024 року позивачем по справі подано заяву про повернення матеріалів справи до Фрунзенського районного суду м. Харкова, оскільки судом на даний час відновлено роботу. Вказав, що не має можливості прибувати до м.Полтави в судові засідання, та вказав, що у разі повернення справи зможе брати участь у судових засіданням у м.Харкові, зазначаив, що відповідач та третя особа, також знаходяться у м.Харкові.
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 17.11.2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова з 23.11.2022 року.
Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 23.04.2024 року цивільну справу № 645/8219/21, за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, третя особа - ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, направлено на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 06.08.2024 справа розподілена в провадження судді Фрунзенського районного суду міста Харкова Сілантьєвої Е. Є.
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2024 року прийнято до розгляду цивільну справу за вищевказаним позовом та постановлено розглядати справи в порядку загального позовного провадження.
30.07.2024 від ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, в особі начальника С. Волобуєва, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01.10.2024 клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача та заміну неналежного відповідача задоволено замінено первісного відповідача Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області на ГУНП в Харківській області, залучено Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області в якості третьої особи, залучено в якості співвідповідача - Державну казначейську службу України.
18.10.2024 від ГУ НП в Харківській області надійшла заява про закриття провадження в частині позовних вимог. В обґрунтування клопотання зазначено, що позов ОСОБА_1 стосується відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Відповідач зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 , зазначені у його клопотанні про залучення співвідповідача, не відповідають способам захисту, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України. Визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними здійснюється в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням норм ст. 5 КАС України. Судові справи про встановлення фактів розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Однак, якщо розглядати позовну вимогу «про визнання факту спричинення належним відповідачем ГУНП в Харківській області за фактом відсутності контролю за підлеглими та прийняття посадовими особами ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області численних незаконних рішень і протиправними тривалої бездіяльності при розгляді заяви про кримінальне правопорушення» як визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, то знов таки ця позовна вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
21.10.2024 від ОСОБА_1 надійшли відповіді на відзиви.
04.11.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
12.11.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення експертизи.
25.11.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
27.11.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
28.11.2024 від т.в.о. начальника Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області С. Гугняка надійшла заява про розгляд справи відсутності представника Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області.
30.12.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
07.01.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Сілантьєвої Е.Є.
09.01.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
Ухвалою суду від 10.01.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвої Еліни Євгеніївни відмовлено.
13.01.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
15.01.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
28.01.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів
14.02.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Сілантьєвої Е.Є.
17.02.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
Ухвалою суду від 18.02.2025 судді Лисенко О.О. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвої Еліни Євгеніївни відмовлено.
25.02.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
26.02.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
27.02.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик свідка.
Ухвалою суду від 11.03.2025 в задоволенні клопотання представника Головного Управління Національної поліції в Харківській області Тищенко В.В. про закриття провадження в частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою суду від 11.03.2025 підготовче засідання у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа - Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
28.03.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
14.04.2025 від представника Головного Управління Національної поліції в Харківській області Тищенко В.В. надійшло клопотання про долучення доказів.
Відповідно до Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів" з 28.04.2025 змінено найменування Фрунзенського районного суду міста Харкова на Немишлянський районний суд міста Харкова.
19.05.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
02.06.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав в понвому обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив та додаткових пояснень по справі. Просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що позовна заява охоплює період з 2020 року по сьогоднійній день. Докази підвердження про бездіяльність посадових осіб - це позов, постанови по закриття кримінальних провадженнь, нормативні бази, та рішення Верховного суду. Також вказав, що ним була подана у 2024 році уточнена позовна заява про заміну відповідача та заміну третьої особи. Моральна шкода - це сума квартира якою, він не можу користуватися. А також виходячи із судової практики про відшкодування моральної шкоди - тривалість розгляду, глубина моральних страждань.
Представник відповідача - ГУНП в Харкіській області Тищенко В.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що у правовідносинах, що склалися між сторонами по справі взагалі відсутня моральна шкода, оскільки законодавець обов`язковою умовою для відшкодування моральної шкоди встановлює саме наявність вини оосби, що її заподіяла. Просила в задоволенні позову відмовити.
Представник відповідача Державної Казначейської служби України в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надали до суду відзив на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника Державної Казначейської служби України.
Представник третьої особи ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харкіській області в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надали до суду відзив на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника ВП№2 ХРУП№2 ГУНП в Харкіській області.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Судом встановлено настуне.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13.02.2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задоволено. Зобов*язано прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3, на розгляді якого перебувала заява ОСОБА_1 , внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 05.02.2020 року та розпочати досудове розслідування. Про результати повідомити заявника ОСОБА_1 . Згідно змісту ухвали, судом встановлено, що «05 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Харківській області з заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинене кримінальне правопорушення. Згідно копії супроводного листа Харківської місцевої прокуратури № 3 вбачається, що 10.02.2020 року заява ОСОБА_1 за належністю була направлена начальнику Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області. Вказана заява не була розглянута прокурором у відповідності до ст. 214 КПК України, та відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені».
25.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області з клопотанням про проведення зазначених в у ньому слідчих дій з метою повного та обґрунтованого розслідування та прийняття законного рішення.
22.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області з клопотанням про проведення слідчих дій.
Згідно відповіді слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Д. Самойленко від 27.04.2020 клопотання про виконання процесуальних дій зареєстроване за номером С-444 від 22.04.2020 було розглянуто та задоволено.
Усі ухвали суду набрали законної сили.
Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 13.11.2024, позивач по справі звернувся з заявою до Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова з приводу внесення відомостей до ЕРДР про скоення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 382 КК України, в зв*язку з не виконанням посадовими особами відповідача ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні ухвали суду від 20.09.2021 №645/5296/21 на протязі понад 4 років.
Згідно копії супроводного листа Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова від 15.11.2024 № 681 вбачається, що 13.11.2024 року заява ОСОБА_1 за належністю була направлена т.в.о. начальника ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24.12.2024 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення задоволено. Зобов`язано уповноважену особу (прокурора) Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова, визначену в установленому законом порядку, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 17.12.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.
Відповідно до постанови Верховного суду від 25.06.2018 (справа 641/2476/17) касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.06.2017 (Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7 тис. грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено) та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року (Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області відхилено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року залишено без змін) - залишити без змін.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24.03.2024 року скаргу ОСОБА_1 в порядку ст. 303 КПК України щодо не внесення уповноваженими особами ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області внести відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 17.02.2025 року за № 2936 про скоєння кримінального правопорушення та повідомити про це заявника ОСОБА_1 . В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
Зі змісту мотивувальних та резолютивних частин вищезазначених ухвал вбачається, що постанови скасовувались з підстав проведення неповної перевірки за заявами позивача, попередні вказівки суду не повністю виконувались, або не виконувались взагалі. Ухвалами суду визнана бездіяльність органів досудового розслідування.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.
Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.
У статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що в наведених у статті цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги та моральна шкода.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб"єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Таким чином при розгляді даної справи застосуваню підлягають ст. 1173, 1174 ЦК України.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.
Відповідно до цієї норми обов*язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до роз*яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими правомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Викладені позивачем обставини узгоджуються з Правово позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16, де зазначено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував важливість для позивача питань з якими він звертався до відповідача для вирішення. При визначенні важливості суд виходив з загальнолюдських принципів та суспільної моралі.
Враховано також таку обставину як тривалість, майже 4 роки, негативного впливу на морально-фізичний стан позивача, що призвело до морально-психологічних перевантажень на нього.
Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.
Згідно з підпунктом 1 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.
Відповідно до пункту 23-1 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України єдиний казначейський рахунок - це рахунок, відкритий центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (далі - Казначейство України), у Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України, на якому консолідуються кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування та кошти інших клієнтів, які відповідно до законодавства знаходяться на казначейському обслуговуванні.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 (далі - Положення), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення).
Таким чином, належним відповідачем у цій справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі, зокрема є відповідний орган, дії якого призвели до завдання Позивачу шкоди.
Враховуючи викладене та керуючись ст.. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1167, 1174 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа - Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження за адресою: вул. Жон Мироносець, 13, м. Харків, ,

відповідач - Державна казначейська служба України, місцезнаходження за адресою: 01601, м. Київ, Печерський район, вул. Бастіонна, 6, ,

третя особа Відділ поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Володимира Вакуленко, 1/32

Повний текст судового рішення складено 15.12.2025 року.

Головуючий суддя -