Справа № 341/2400/23
Провадження № 22-ц/4808/1360/25
Головуючий у 1 інстанції Островська Н.І.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

за участю секретаря Кузнєцова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевчук-Філімон Наталії Мирославівни на рішення Галицького районного суду від 10 липня 2025 року, ухвалене в складі судді Островської Н.І. у м. Галичі, у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інтереси яких представляє адвокат Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна, звернулися до суду із заявою, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

В обґрунтування заяви зазначили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є родичкою (племінницею) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є родичем (чоловіком племінниці) ОСОБА_3 .

Заявники перебувають у родинних відносинах та фактично проживають із ОСОБА_3 , який хворіє, є людиною з інвалідністю ІІ-ої групи з дитинства та за станом здоров`я не здатний до самообслуговування, обмежений в орієнтації, спілкуванні та контролі поведінки, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду.

Вказали, що матір заявниці (рідна сестра ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також хворіє, є людиною з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, тому не має можливості здійснювати догляд та опіку за братом.

Інші родичі, які б могли здійснювати опіку та догляд за ОСОБА_3 відсутні.

Заявники фактично проживають разом зі своїм дядьком і здійснюють за ним догляд.

ОСОБА_2 зазначила, що самостійно не може здійснювати догляд та опіку, оскільки дядька необхідно перевдягати й мити; у цьому їй допомагає чоловік ОСОБА_1 . З цих підстав заявники просили призначити їх обох опікунами над ОСОБА_3 у разі визнання його недієздатним.

Посилаючись на зазначені обставини, норми законодавства та долучені до заяви докази, просили суд визнати ОСОБА_3 недієздатним, встановити над ним опіку, призначити його опікунами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , встановити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_3 недієздатним терміном на два роки.

У судовому засіданні суду першої інстанції заявник ОСОБА_1 та його представник, адвокат Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна, уточнили заявлені вимоги, просили визнати опікуном над недієздатним ОСОБА_3 лише ОСОБА_1 , виключивши його дружину ОСОБА_2 у зв`язку з її вагітністю та перебуванням на обліку в перинатальному центрі.

Рішенням Галицького районного суду від 10 липня 2025 року вищевказану заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 недієздатним. У задоволенні решти вимог відмовлено. До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_3 обов`язки щодо здійснення над ним опіки покладено на орган опіки та піклування Галицької міської ради. Встановлено строк дії рішення суду в частині визнання ОСОБА_3 недієздатним два роки з дати набрання ним законної сили.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині відмови щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна подала апеляційну скаргу. Вважає рішення в цій частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив докази, наявні в матеріалах справи, не врахував показання свідків, а також не взяв до уваги подання (висновок) комісії органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Галицької міської ради та рішення Виконавчого комітету «Про доцільність призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 у разі визнання останнього недієздатним». Також, на думку апелянта, суд не врахував, що між ними існують добрі, люблячі відносини: ОСОБА_3 прислухається до апелянта та ставиться до нього з любов`ю. З 2022 року вони проживають разом як одна сім`я та мають спільний побут.

Вказує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікунами ОСОБА_3 немає. Рідна сестра та племінниця, які могли б здійснювати за ним догляд і опіку, зазначили, що за станом здоров`я не мають такої можливості та не виявили бажання здійснювати відповідні обов`язки, про що подали до суду відповідні заяви. Апелянт єдиний, хто виявив бажання бути опікуном недієздатного.

Наголошує, що законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Критеріями віднесення осіб до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

ОСОБА_1 надав суду докази, які підтверджують придбання ним побутової техніки для дому та оплату комунальних послуг за електроенергію й газопостачання у житловому будинку, в якому проживає, зокрема, ОСОБА_3 . Свідки також зазначали, що апелянт опікується недієздатним, дбає про нього та матеріально забезпечує.

На переконання апелянта, призначення опікуна недієздатній особі має на меті передусім недопущення залишення без правового захисту особи, яка за своїм станом позбавлена можливості самостійно реалізовувати свої права у суспільстві.

Просить оскаржуване рішення в частині відмови щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове, яким заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук-Філімон Н.М. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_3 адвокат Свирида Г.С. поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції доводи та вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності неприбулих учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з апеляційної скарги рішення суду оскаржується в частині вирішення вимог про встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній особі, тому апеляційним судом переглядається саме в цій частині.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вище вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 03 липня 1993 року ОСОБА_5 уклав шлюб із ОСОБА_6 , прізвище якої змінено на « ОСОБА_7 » (т. 1, а.с. 24).

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 12 вересня 1970 року та серії НОМЕР_3 від 30 грудня 1980 року ОСОБА_8 та ОСОБА_3 є братом і сестрою, батьками яких вказано ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 25, 26).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07 лютого 1995 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 22).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 24 вересня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_12 , прізвище якої змінено на « ОСОБА_13 » (т. 1, а.с. 23).

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 7 (зворот)).

За копією довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (інформація про поточне здобуття освіти) №256453 від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на денній формі навчання у фаховому коледжі ЗВО «Університет Короля Данила» за ступенем фаховий молодший бакалавр, за спеціальністю «024 Хореографія». Дата початку здобуття освіти 01 вересня 2024 року, дата завершення здобуття освіти 30 червня 2027 року (т. 1, а.с. 231).

З копії паспорта серії НОМЕР_7 відомо, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: с. Поплавники Івано-Франківського району Івано-Франківської області (т. 1, а.с. 13-14).

Відповідно до копій пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 та довідки №044357 від 18 червня 1998 року ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства довічно (т. 1, а.с. 15, 16).

Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_9 ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: с. Поплавники Івано-Франківського району Івано-Франківської області (т. 1, а.с. 17-18).

З копій пенсійного посвідчення серії НОМЕР_10 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААВ №753399 від 28 лютого 2022 року відомо, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання) з 01 січня 2022 року без переогляду (т. 1, а.с. 19, 20).

За змістом копії медичної довідки №008510 від 28 листопада 1996 року ОСОБА_3 має ІІ групу інвалідності з дитинства (т. 1, а.с. 11).

Відповідно до копії протоколу обстеження лікувально-діагностичного центру «Діалік» у ОСОБА_3 помірно виражені зміни ЕЕГ загальномозкового характеру. Виражена дисфункція діенцефально-стовбурових структур, з акцентом в області відведеннях, з акцентом в лобних і центральних відведеннях (т. 1, а.с. 12).

Згідно з довідкою КНП «Галицька лікарня» №52 від 15 лютого 2024 року ОСОБА_3 не звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра та нарколога. На обліку перебував до 2012 року. Діагноз: легка розумова відсталість (F 70.0) (т. 1, а.с. 104).

Зі змісту копії консультаційного висновку спеціаліста щодо ОСОБА_3 №4550 від 13 березня 2024 року вбачається, що мовний контакт із хворим відсутній, зоровий контакт короткотривалий (хворий ховає очі, уникає прямого погляду). Закритий, сльозливий, інфантильний. Відповіді відсутні, мовчить. Скарг самостійно не висловлює. Інструкцій не виконує. Зі слів сестри: навички самообслуговування знижені, розмовляє як маленька дитина, всього боїться, мусить постійно брати його із собою, має епілепсію, не завжди розуміє завдання, які перед ним ставляться, швидко їх забуває, нервується, плаче. Відношення до процедури обстеження негативне. Висновки обстеження: мислення детально оцінити не вдалося внаслідок відсутнього контакту. Інтелектуально-мнестичні функції знижені, проте поточний показник IQ визначити неможливо. З огляду інтелектуальний розвиток відповідає важкій розумовій відсталості. Емоційно-вольова сфера різко знижена. Потребує догляду (т. 1, а.с. 113).

Відповідно до змісту довідки КНП «Галицька лікарня» від 20 березня 2024 року ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра 15 березня 2024 року. Діагноз: розумова відсталість, складний тип олігофренічного дефекту (гіпофізарний нанізм, судомні напади) F 71.0. (т. 1, а.с. 126).

Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта №25/2025 від 28 січня 2025 року ОСОБА_3 страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F 71. Вказане захворювання позбавляє особу здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 1, а.с. 152-156).

З копії Висновку лікарсько-консультативної комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №127 від 23 червня 2025 року вбачається, що ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду (т. 1, а.с. 232).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов №19 від 14 липня 2023 року ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Із пояснень сусідів убачається, що ОСОБА_1 фактично проживає разом із ОСОБА_3 , який хворіє та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Догляд за ОСОБА_3 здійснює ОСОБА_1 . Члени сім`ї: сестра ОСОБА_4 , чоловік сестри: ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 27).

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №117 від 14 липня 2023 року, виданої старостою Демешківського старостинського округу №5 Галицької міської ради, до складу сім`ї ОСОБА_3 входять: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 28).

Згідно з долученими до матеріалів справи письмовими заявами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 14 липня 2023 року ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 29-30).

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання №25 від 15 серпня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_1 проживає з часу укладення шлюбу з ОСОБА_2 від 24 вересня 2022 року. Ведуть спільне господарство, мають спільний побут. Оскільки ОСОБА_3 хворіє і є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, ОСОБА_1 здійснює за ним догляд та опіку. Члени сім`ї: сестра ОСОБА_4 , чоловік сестри: ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 36).

З акту обстеження житлово-побутових умов №27 від 03 квітня 2025 року відомо, що ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_1 із ОСОБА_2 не зареєстровані, але проживають разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 здійснює за останнім догляд (т. 2, а.с. 2).

Характеристикою №13-11/5-36 від 03 квітня 2025 року, виданою старостою Демешківського старостинського округу №5 Галицької міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Письмових скарг на його поведінку від жителів села не поступало. Склад сім`ї ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 3).

Відповідно до копії довідки №57 від 03 квітня 2025 року, виданої старостою Демешківського старостинського округу №5 Галицької міської ради, ОСОБА_1 здійснює догляд та опіку за ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю І групи «Б» з дитинства та за станом здоров`я потребує постійної опіки та піклування. Рідна сестра ОСОБА_4 не здійснює догляд за своїм братом ОСОБА_3 , оскільки хворіє та є особою з інвалідністю ІІІ групи. Чоловік сестри ОСОБА_5 також хворіє та є особою з інвалідністю ІІ групи та не здійснює опіку і догляд за ОСОБА_3 ОСОБА_2 племінниця ОСОБА_3 відмовляється здійснювати опіку та догляд за ним, оскільки вагітна, а перебіг вагітності є важким. Інших осіб із числа родичів сім`ї у ОСОБА_3 немає (т. 2, а.с. 4).

З копії консультативної довідки КНП «Івано-Франківський обласний перинатальний центр» від 26 травня 2025 відомо, що ОСОБА_2 вагітна на 26 тиж. 6 дн. (т. 2, а.с. 5).

Відповідно до копії витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 незнятої чи непогашеної судимості не має (т. 1, а.с. 91).

З довідки КНП «Галицька лікарня» від 08 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 за медичною допомогою лікаря психіатра та нарколога не звертався (т. 2, а.с. 7).

З копії витягу з рішення виконавчого комітету Галицької міської ради від 15 квітня 2025 року №53 «Про затвердження висновків опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради та внесення подання Галицькому районному суду Івано-Франківської області», що містить висновок та подання опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради про можливість призначення гр. ОСОБА_2 опікуном рідного дядька - ОСОБА_16 , у разі визнання його судом недієздатним, вбачається, що опікунська рада при виконавчому комітеті Галицької міської ради вважає, що ОСОБА_2 може бути призначена опікуном ОСОБА_3 у разі визнання його недієздатним (т. 1, а.с. 184-188).

З копії витягу з рішення виконавчого комітету Галицької міської ради від 15 квітня 2025 року №53 «Про затвердження висновків опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради та внесення подання Галицькому районному суду Івано-Франківської області», що містить висновок та подання опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради про можливість призначення гр. ОСОБА_1 опікуном рідного дядька дружини ОСОБА_3 , у разі визнання його судом недієздатним, вбачається, що опікунська рада при виконавчому комітеті Галицької міської ради вважає, що ОСОБА_1 може бути призначений опікуном ОСОБА_3 у разі визнання його недієздатним (т. 1, а.с. 189-193).

Відповідно до заяви №755, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Засєдко Н.І., ОСОБА_4 просить виключити її зі списків осіб, які за бажанням могли б бути опікунами, оскільки не має можливості виконувати обов`язки опікуна свого брата ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 230).

Відповідно до заяви №759, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Засєдко Н.І., ОСОБА_5 просить виключити його зі списків осіб, які за бажанням могли б бути опікунами, оскільки не має можливості виконувати обов`язки опікуна брата його дружини ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 241).

Відповідно до заяви №758, засвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Засєдко Н.І., ОСОБА_2 просить виключити її зі списків осіб, які за бажанням могли б бути опікунами, оскільки не має можливості виконувати обов`язки опікуна її дядька ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 9).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не може вважатися членом сім`ї ОСОБА_3 у розумінні ч. 1 ст. 296 ЦК України та рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», не є його близьким родичем, а тому не є суб`єктом, який має право звертатися до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Метою встановлення опіки та піклування є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

За ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, заявник ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , племінниці недієздатного, тоді як особами, що перебувають у безпосередньому родинному зв`язку із ОСОБА_3 , є саме племінниця та його рідна сестра ОСОБА_4 . Доказів того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існують такі правові та особисті зв`язки, які б давали підстави вважати першого членом сім`ї недієздатного до матеріалів справи не подано.

Сам по собі той факт, що заявник здійснює догляд за ОСОБА_3 не змінює правової оцінки його статусу як особи, яка не є членом сім`ї недієздатного у розумінні закону та не має визначеного законом пріоритету на призначення його опікуном. Наявність добрих особистих стосунків між ними, про що апелянт зазначає у скарзі, не підтверджена жодними доказами, і не може підміняти собою встановлені законом вимоги щодо суб`єктного складу та умов призначення опікуна.

Також обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження №61-3053св21),від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23), від 24 липня 2024 року у справі №727/597/24 (провадження №61-6720св24).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Доцільність призначення особи опікуном перевіряється органом опіки та піклування, тому за наявності такого висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99р. №34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Відповідно до п. 1.7 Правил органи опіки та піклування вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування.

Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. Під час внесення подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17, від 23 листопада 2021 року в справі №751/9572/19, від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21, від 24 липня 2024 року в справі №727/597/24, від 08 січня 2024 року в справі №753/1905/22.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 пункту 3 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна над повнолітньою особою є: рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, така регламентація відносить до сфери судової юрисдикції та повноважень суду призначення піклувальників чи опікунів.

При цьому функції опіки та піклування залишаються за органами опіки та піклування, у тому числі щодо осіб, які обмежені у цивільній дієздатності або визнані недієздатними судом. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням, здійсненням функцій та зупиненням опіки та піклування.

Віднесення до компетенції суду встановлення опіки та піклування й призначення опікунів або піклувальників судовим рішенням ставить питання про механізм їх практичного вирішення при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною.

Питання про призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду як похідне від головних юридичних фактів, що становлять предмет доказування по цих справах. Повноваження суду в цьому відношенні пов`язані з розглядом питання про призначення опікуна або піклувальника на підставі тих пропозицій та висновків по справі, які зроблені органом опіки та піклування як органу спеціальної компетенції, на якого за законом покладені функції опіки та піклування.

Виходячи з процесуальних функцій органів опіки та піклування та їх процесуального статусу в цивільному процесі, підстав та процесуальних форм їх участі (ст. 60 ЦПК України), їх подання про призначення конкретної особи опікуном або піклувальником може міститися в окремому документі або письмовому висновку, який робить представник органу опіки та піклування в судовому засіданні.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження №61-3053св21).

Саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого (див.: постанову Верховного Суду від 28 травня 2025 року справа №641/7190/23 (провадження №61-16711св24)).

У цій справі колегія суддів звертає увагу, що подання та висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Галицької міської ради про можливість призначення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у разі визнання його Галицьким районним судом Івано-Франківської області недієздатним (в порядку ст. 60 ЦК України) не відповідають вимогам чинного законодавства щодо повноти, належності та обґрунтованості викладених у них відомостей.

Зміст зазначених документів свідчить про те, що орган опіки та піклування фактично обмежився констатацією факту можливості призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , не навівши будь-якого мотивованого аналізу, який би дозволив суду встановити реальну наявність умов для такого призначення. Подання містить виключно загальне твердження, що заявник «може бути призначений опікуном», проте не містить правового чи фактичного обґрунтування, яке б підтверджувало доцільність саме такого призначення.

Із наданих матеріалів убачається, що орган опіки та піклування не проводив самостійного дослідження обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про доцільність призначення опікуна, а обмежився долученими до заяви доказами, поданими самим заявником.

Крім того, орган опіки та піклування не перевірив об`єктивну можливість заявника виконувати обов`язки опікуна, хоча такі дані випливають безпосередньо з матеріалів справи. Встановлено, що ОСОБА_1 навчається за денною формою у фаховому коледжі ЗВО «Університет Короля Данила», що передбачає відвідування занять. Натомість, з долучених до матеріалів справи копій медичних довідок та висновків відомо, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю І групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. У поданні не наведено жодних пояснень, яким чином заявник зможе забезпечити постійний догляд за недієздатним, враховуючи, зокрема, власну зайнятість у зв`язку з навчанням.

За таких обставин подання органу опіки та піклування є формальним за змістом та не містить належного аналізу фактичних обставин справи. Висновки органу опіки та піклування не підтверджують доцільності призначення заявника опікуном у розумінні ст.ст. 63, 67 ЦК України.

Посилання апелянта на неможливість інших осіб, ніж він, бути опікуном ОСОБА_3 колегія суддів відхиляє, оскільки, відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Отже, саме орган опіки та піклування наділений правом визначати особу, яка може бути призначена опікуном недієздатного, після повного та всебічного з`ясування всіх істотних обставин, що мають значення для вирішення питання про встановлення опіки.

Також твердження апелянта, що поданий позов і призначення опікуна недієздатній особі має на меті передусім недопущення залишення без правового захисту особи, яка за своїм станом позбавлена можливості самостійно реалізовувати свої права у суспільстві, не доводить вимог про призначення опікуном саме позивача. Вказане рішення не порушує прав недієздатного, оскільки до призначення опікуна обов`язки щодо здійснення над ним опіки покладено на орган опіки та піклування Галицької міської ради.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, який належним чином дослідив та оцінив подані сторонами докази, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 в оскаржуваній частині.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду в частині відмови в задоволенні заяви про призначення опікуна відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевчук-Філімон Наталії Мирославівни залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду від 10 липня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови складено 01 грудня 2025 року.