Справа № 173/1788/25
Провадження №2/173/1134/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2025 до суду звернулося ТОВ «Фінансова компанія Абекор» (позивач) з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.10.2024 між ТОВ ФК Абекор та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ ФКАбекор укладено електронний кредитний договір №1098200. Згідно з умовами договору відповідач отримала кредит в розмірі 4500, 00 грн шляхом перерахунку їх на платіжну картку відповідача. Строк кредиту 72 дні - з кінцевим терміном повернення 06.01.2025.

18.11.2024 сторони уклали додаткову угоду до кредитного договору, згідно з яким продовжили строк повернення кредиту до 06.02.2025.

У зв?язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 8064,00 грн: 4500, 00 грн - тіло кредиту та 3564, 00 грн - нараховані проценти.

Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Також позивач просив стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422, 40 грн. та витрати за відправку документів відповідачу в сумі 76, 00 грн.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2025 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та позивачем відповідачу надіслано копію позовної заяви та доданих до неї документів, проте судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подала до суду відзиву на позов, а відтак не скористалася наданими їй процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України).

Суд, вивчивши зміст та підстави позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27.10.2024 ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Абекор уклали кредитний договір №1098200. Умовами договору передбачено розмір кредиту: 4500, 00 грн; строк кредитування - 72 дні з кінцевим терміном повернення 06.01.2025. Повернення кредиту мало відбуватися двома платежами; процентна ставка - 0,99% в день. Загальна вартість кредиту - 5702,85 грн.

Додатковою угодою до Кредитного договору №1098200 від 18.11.2024 продовжено кінцевий термін повернення кредиту - 06.02.2025. Орієнтовна вартість кредиту склала 6059,25 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір був укладений у належній письмовій формі.

Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця призумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме перерахував кошти на платіжну картку відповідно до умов договору (п.2.1), що підтверджується довідкою ТОВ Фінансова компанія Контрактовий дім №12407 від 27.06.2025 та квитанцією до платіжноі? інструкціі? №20023-1363-156732403.

В свою чергу відповідач своїх обов`язків за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконувала.

Так, відповідач прострочила строки виконання грошових зобов`язань, у зв?язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 8064,00 грн: 4500, 00 грн - тіло кредиту та 3564, 00 грн - нараховані проценти, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості.

Будь-яких доказів про внесення грошових сум на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, які б свідчили про погашення цієї заборгованості, чи зменшення суми заборгованості за укладеним кредитним договором, відповідач не надала.

Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором порушуються права позивача, якому не повернута сума виданих кредитних коштів та відсотків. Порушені права кредитора мають бути захищені відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦПК України та з яким погоджується суд як з найбільш ефективним за даних обставин способом захисту порушених прав позивача.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження сплати судового збору позивач надав платіжну інструкцію №1114 від 01.07.2025 про сплату 2422,40 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені ним на відправку копії позову відповідачу в сумі 76,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивач надав квитанцію про сплату послуг з відправки кореспонденції АТ Укрпошта (трек-номер 017) в сумі 70,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору та пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи (відправка копії позову відповідачу) має бути стягнуто з відповідача на користь позивача в межах документально підтверджених витрат, а саме в сумі 2492,40 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абекор» заборгованість за кредитним договором №1098200 від 27.10.2024 року в сумі 8 064 (вісім тисяч шістдесят чотири) грн 00 коп., яка складається з 4 500,00 грн - тіло кредиту та 3 564,00 грн - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абекор» 2492 (дві тисячі чотириста дев?яносто дві) грн 40 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абекор»: юридична адреса: 04080 м. Київ, вул. Костянтинівська, 75, приміщення 601А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.А. Кожевник