Провадження №2/760/2535/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження

18 листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лаврик К.П. звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Згідно розпорядження Голови Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року позовну заяву направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки відповідач є присяжним, який входить до складу суду по справах, які розглядає Печерський районний суд м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2024 року визначено підсудність вказаної справи Солом`янському районному суду м. Києва.

18 квітня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Проте, після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175,177 ЦПК України та відповідно до ухвали від 07 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 17 грудня 2024 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

18 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що 04 грудня 2023 року, 20 грудня 2023 року, 26 січня 2024 року та 09 вересня 2025 року ним подано клопотання з додатками про зупинення провадження у справі, де були зазначені обставини, відповідно до яких ОСОБА_4 залучався до виконання бойових розпоряджень (наказів) командира в/ч НОМЕР_1 командира в/ч НОМЕР_2 протягом 2023, 2024 років, а також продовжує долучатись впродовж 2025 року по цей час. Оскільки відповідач є військовослужбовцем та має бажання особисто брати участь у судових засіданнях та надавати пояснення по суті справи, просить провадження у справі зупинити.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином, однак, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином, однак, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлявся належним чином, однак, у поданому клопотанні про зупинення провадження у справі просив розглянути клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання про зупинення провадження та додані до нього докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 зазначено, що: 22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та №2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17, ухвалі Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі №127/1407/22.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на цей час його дію не припинено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

До клопотань про зупинення провадження відповідачем додано:

- копію довідки №1148 від 29 листопада 2023 року, виданої заступником начальника штабу ДФТГ міста Києва «МРІЯ» ОСОБА_5 ;

- копію посвідчення добровольця територіальної оборони серії НОМЕР_3 ;

- копію контракту добровольця територіальної оборони від 10 січня 2023 року;

- копію витягу з бойового розпорядження (завдання) командира Добровольчого формування територіальної громади №6 міста Києва «Мрія» 241 обр ТрО Київ №438/о/4-2 17.00 15.12.2023. Карта 100000, видання 2017 року;

- копію додатку до посвідчення добровольця територіальної оборони серії НОМЕР_3 .

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Разом з тим, заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 на даний час перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, в тому числі, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 197, 251, 253, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди від 04 грудня 2023 року, від 20 грудня 2023 року, від 26 січня 2024 року, від 09 вересня 2025 року та від 18 листопада 2025 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М. Аксьонова