Справа № 693/1721/24
2/693/146/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2025 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Защитинської.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Р.М.,

представника позивачів адвоката Мельника С.Є.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Головатюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Відділу освіти Жашківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи - ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова Група «ТАС» та Жашківська міська рада,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Відділу освіти Жашківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи - ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова Група «ТАС» та Жашківська міська рада.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 19.07.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засуджено до покарання не пов`язаного із позбавленням волі.

Зазначеним вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 09 лютого 2023 року в світлий час доби, приблизно о 09 годині 00 хвилин, здійснював керування технічно справним автобусом «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на сухому асфальтобетонному покриттю вулиці Березнева в селі Соколівка Жашківської ТГ Уманського району Черкаської області, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг із вулицею Вишнева, де перед дорожнім знаком 2.1. ПДР України водій ОСОБА_4 зупинився, надаючи перевагу в русі іншим учасникам руху.

У цей же час, праворуч по ходу руху автобусу «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на сухому асфальтобетонному покритті головної дороги вулиці Березнева рухався технічно справний автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

У подальшому, ОСОБА_3 відновив свій рух в напрямку можливої траєкторії руху автомобіля «ВАЗ 2101», не впевнившись, що це буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкоди для інших учасників руху, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3.6), 10.1., 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, останній, керуючи автобусом «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_2 та пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/139 від 25.04.2023 потерпілому ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 04-01/06 від 29.02.2024 року потерпілій ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що обумовлюють розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою загальної працездатності не менше ніж на 1/3 ( не менше 33 %).

Між порушенням водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1., 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1. Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, спричиненням потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, є прямий причинний зв`язок.

Власником автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є відділ освіти Жашківської міської ради, тобто відповідач у цій цивільній справі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду на суму 303360,54 грн. та моральну шкоду, яку вона оцінює в 6908333,9 грн., позивачу ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, яку вінт оцінює в 6908333,9 грн.

Також позивач ОСОБА_2 просив стягнути на його користь із відповідача судові витрати, які полягають в оплаті судової психологічної експертизи в сумі 34764,60 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вимоги позивачів є необґрунтованими та недоведеними з огляду на таке.

Так, на момент дорожньо-транспортної пригоди власником автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була Жашківська міська рада, а відділ освіти Жашківської міської ради здійснював оперативне управління цим майном, тобто являвся балансоутримувачем та користувачем транспортного засобу.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано належних доказів на доведення розміру матеріальної шкоди, при цьому позивачка могла б скористатись державною програмою медичних гарантій та отримати безкоштовне протезування.

Із висновку судової-автотехнічної експертизи № СЕ -19/104-23Ї12204-ІТ від 06.04.2025 (яким за вироком Жашківського районного суду від 19.07.2024 є доказом винуватості водія ОСОБА_3 ) вбачається, що «При заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_2 по керуванню автомобілем ВАЗ 2101 вбачається невідповідність вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку із ДТП».

З огляду на таку обставину матеріальну шкоду позивачці ОСОБА_1 слід відшкодовувати відповідно до положень ст. 1188 ЦПК України.

Також, на думку відповідача, позивачами не доведено належними та допустимими доказами розмір заявленої моральної шкоди, при цьому у випадку із позивачем ОСОБА_2 потрібно врахувати положення ч. 2 ст. 1193 ЦК України, згідно із якою «якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом».

Поряд із цим відповідач вважає, що розмір моральної шкоди позивачами визначено суб`єктивно, він є неспіввісним та не справедливим.

Ухвалою судді від 31.01.2025 у справі відкрите загальне позовне провадження.

14.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

10.03.2025 від представника позивачів адвоката Мельника С.Є. надійшли клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Жашківського районного суду від 10.03.2025 у справі призначено судову психологічну експертизу позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , провадження у справі зупинене.

19.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рішення Жашківської міської ради про передачу транспортного засобу відділу освіти Жашківської міської ради.

29.04.2025 від представника позивачів адвоката Мельника С.Є. надійшла заява про стягнення судових витрат за проведення судової психологічної експертизи в суму 34764,60 грн.

29.04.2025 від представника позивачів адвоката Мельника С.Є. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, а саме суми матеріальної шкоди, завданої позивачці ОСОБА_1 до 303360,54 грн. з урахуванням проведеного лікування в квітні 2025 року.

19.06.2025 до суду надійшов висновок судової психологічної експертизи № СЕ-19/124-25/4331-ПС від 02.06.2025, яка проводилась Черкаським НДЕКЦ МВС України, із якого вбачається, що ситуація та її наслідки, пов`язані із потраплянням позивачів в ДТП є для них психотравмуючими, з психологічної точки зору позивачам завдані страждання (моральна шкода), можливий розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду може становити 864 МЗП, рішення щодо визначення грошового розміру компенсації завданих позивачам страждань є прерогативою суду (а.с. 154-176).

Ухвалою суду від 20.06.2025 у справі відновлено провадження.

31.07.2025 від представника позивачів адвоката Мельника С.Є. надійшла заява про збільшення позовних вимог та відшкодування судових витрат, адвокат просить стягнути із відповідача на користь кожного позивача по 6906868,66 грн. моральної шкоди, також стягнути із відповідача на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати за проведення судової психологічної експертизи в суму 34764,60 грн. (а.с.199-201).

22.09.2025 від представника позивачів адвоката Мельника С.Є. надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача Жашківської міської ради, до цього клопотання долучено докази, із яких вбачається, що відділ освіти Жашківської міської ради утворений Жашківською міською радою, є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів міської ради.

Ухвалою Жашківського районного суду від 24.09.2025 зазначене клопотання задоволене та до справи залучено Жашківську міську раду як третю особу на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 15.10.2025 закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судові засідання треті особи ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова Група «ТАС» не з`явились, про час і місце їх проведення повідомлялись належним чином.

Від Жашківської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, при цьому Жашківська міська рада не заперечує доведеність факту ДТП, винуватцем якої вироком Жашківського районного суду від 19.07.2024 визнано ОСОБА_3 , щодо стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, то цю вимогу потрібно вирішити на підставі наявних належних та допустимих доказів щодо понесених нею витрат на лікування. При вирішенні позовної вимоги про стягнення на користь позивачів моральної шкоди потрібно врахувати положення п. 90 Постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц «визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення».

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку щодо часткого задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат Мельник С.Є. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що внаслідок ДТП отримала серйозні травми, її життя кардинально змінилось, вона практично втратила працездатність, на цей час є інвалідом ІІ групи, не має можливості забезпечувати родину, розмір її моральних страждань підтверджений висновком судової психологічної експертизи.

Позивач ОСОБА_2 пояснив, що внаслідок ДТП від серйозно травмувався, матеріальну шкоду йому відшкодувала страхована компанія, а розмір його моральних страждань підтверджений висновком судової психологічної експертизи.

Представник відповідача адвокат Головатюк В.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, також зазначив, що висновок судової психологічної експертизи не є належним доказом суми моральної шкоди заявленої позивачами, адже висновок складений лише на підставі пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Окрім цього, вказав, що відповідач по справі є виконавчим органом Жашківської міської ради, який утворений міською радою та фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, є неприбутковою установою, при прийнятті рішення у справі необхідно врахувати майновий стан відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 09 лютого 2023 року в світлий час доби, приблизно о 09 годині 00 хвилин, здійснював керування технічно справним автобусом «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на сухому асфальтобетонному покриттю вулиці Березнева в селі Соколівка Жашківської ТГ Уманського району Черкаської області, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг із вулицею Вишнева, де перед дорожнім знаком 2.1. ПДР України водій ОСОБА_4 зупинився, надаючи перевагу в русі іншим учасникам руху.

У цей же час, праворуч по ходу руху автобусу «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на сухому асфальтобетонному покритті головної дороги вулиці Березнева рухався технічно справний автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

У подальшому, ОСОБА_3 відновив свій рух в напрямку можливої траєкторії руху автомобіля «ВАЗ 2101», не впевнившись, що це буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкоди для інших учасників руху, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3.6), 10.1., 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України , згідно з якими:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на ії зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- «16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

«Знаки пріоритету. 2.1 "Дати дорогу" водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі».

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, останній, керуючи автобусом «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_2 та пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/139 від 25.04.2023 потерпілому ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми живота, розриву печінки, відриву жовчного міхура, заочеревинну гематому, внутрішньочеревну кровотечу, перелом верхньої щелепи типу Лефор III, закритий перелом середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням уламків, відкритий перелом лівого наколінника зі зміщенням уламків, перелом ребер (II, III, IV, V) справа, забійні рани лівої надбрівної ділянки голови, підборіддя передньої поверхні лівого колінного суглобу, ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні забійні, рвані рани верхньої повіки лівого ока, верхньої губи, підборіддя, багато уламкові переломи кісток носа, переломи верхньощелепних пазух, контузія та субкон`юктивальний крововилив лівого ока. Виявлені у нього ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 04-01/06 від 29.02.2024 року потерпілій ОСОБА_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді травми верхніх та нижніх кінцівок із закритими переломами кісток лівого передпліччя, правого плеча, обох стегон зі зміщенням відламків та наслідки даної травми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що обумовлюють розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою загальної працездатності не менше ніж на 1/3 ( не менше 33 %).

Між порушенням водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 10.1., 16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1. Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, спричиненням потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень, є прямий причинний зв`язок.

Вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 19.07.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засуджено до покарання не пов`язаного із позбавленням волі (а.с. 91-96).

Цим же вироком відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Жашківської міської ради, оскільки на момент ДТП автобус «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував на балансі та в оперативному управлінні відділу освіти Жашківської міської ради.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.12.2021 вбачається, що власником автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був виконком Жашківської міської ради, рішенням Жашківської міської ради від 28.03.2024 автобус передано відділу освіти Жашківської міської ради, з 20.08.2024 власником автобуса є відділ освіти Жашківської міської ради (а.с. 108-112).

Відповідно до положення про відділ освіти Жашківської міської ради, , відділ освіти Жашківської міської ради утворений Жашківською міською радою, є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету (а.с. 80-89).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» (а.с.11), також ця обставини встановлена вироком суду.

Із листа ПАТ «Страхова група «ТАС» від 30.09.2024 позивачці ОСОБА_6 вбачається, що страхова сума, яка діяла на дату укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності та зазначена в договорі страхування (поліс №АТЗ044813 від 10.08.2023) із урахуванням положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент ДТП, становить 320000 грн., ОСОБА_6 сплачено за ухвалою Жашківського районного суду від 01.08.2023 76988,11 грн., залишок належного страхового відшкодування становить 243011,89 грн., який буде сплачений на відповідний рахунок (а.с. 10).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила отримання від ПАТ «Страхова група «ТАС» 243011,89 грн. страхового відшкодування.

Сума страхового відшкодування підтверджена страховим актом №09362/34/724 від 30.09.2024 (а.с.11-12).

Факт заподіянні ОСОБА_1 матеріальної шкоди підтверджується копіями квитанцій та медичних довідок (а.с. 14-19, 129-128, 240).

Із висновку судової психологічної експертизи № СЕ-19/124-25/4331-ПС від 02.06.2025, яка проводилась Черкаським НДЕКЦ МВС України, із якого вбачається, що ситуація та її наслідки, пов`язані із потраплянням позивачів в ДТП є для них психотравмуючими, з психологічної точки зору позивачам завдані страждання (моральна шкода), можливий розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду може становити 864 МЗП, рішення щодо визначення грошового розміру компенсації завданих позивачам страждань є прерогативою суду (а.с. 154-1176).

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Як уже зазначено, суд встановив, що на час ДТП законним володільцем автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був відділ освіти Жашківської міської ради.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) викладено висновок, за яким «аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автобусом, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Враховуючи наведене, відділ освіти Жашківської міської ради, як володілець джерела підвищеної небезпеки, з яким третя особа ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах, повинно нести відповідальність за матеріальну та моральну шкоду, завдану таким джерелом, під час виконання ОСОБА_3 своїх трудових обов`язків.

Відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно із статтею 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З матеріалів справи встановлено та зазначено вище, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС».

Отже ПАТ «Страхова група «ТАС» має здійснювати виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну забезпеченим транспортним засобом - автобусом «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні відповідача.

Відповідно до пунктів 23.1. ст. 23 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України (п. 26.1 ст. 26 згаданого Закону).

Із листа ПАТ «Страхова група «ТАС» від 30.09.2024 вбачається, що страхова сума, яка діяла на дату укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності та зазначена в договорі страхування (поліс №АТЗ044813 від 10.08.2023) із урахуванням положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент ДТП, становить 320000 грн., ОСОБА_6 сплачено за ухвалою Жашківського районного суду від 01.08.2023 76988,11 грн., залишок належного страхового відшкодування становить 243011,89 грн., який буде сплачений на відповідний рахунок.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила отримання від страхової компанії у 2024 році 243011,89 грн.

З урахування викладеного, оскільки страховик власника автобуса «ЗАЗ А08», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатив матеріальну шкоду позивачці ОСОБА_1 після затвердження мирової угоди в сумі 243011, 89 грн., то її вимоги про стягнення цієї шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 60348,65 грн. (303360,54 грн. 243011,89 грн.).

Щодо стягнення моральної шкоди із відповідача на користь позивачів, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. (частина перша статті 1168 ЦК України).

Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачкою ОСОБА_1 в ході розгляду справи доведено, що внаслідок ДТП, яка призвела до заподіяння тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим їй встановлена спочатку І група інвалідності, а в подальшому ІІ група інвалідності, їй завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному фізичному болі, переживаннях та моральних стражданнях, які полягають в усвідомленні неможливості відновлення свого попереднього стану, психологічному дискомфорті, які за часом є майже нескінченними, так як на невизначений період життя порушено її нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного життя.

Також позивачем ОСОБА_2 доведено, що внаслідок ДТП йому завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному фізичному болі, переживаннях та моральних стражданнях, які полягають в усвідомленні неможливості відновлення свого попереднього стану, психологічному дискомфорті, порушенні його нормальні звичайного життєвого укладу.

Заподіяння позивачам моральної шкоди також підтверджується висновком судової психологічної експертизи № СЕ-19/124-25/4331-ПС від 02.06.2025, із якого вбачається, що ситуація та її наслідки, пов`язані із потраплянням позивачів в ДТП є для них психотравмуючими, з психологічної точки зору позивачам завдані страждання (моральна шкода).

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, бере до уваги п.6.4 методичних рекомендацій листа Мінюсту від 13.05.2004 р. № 35-13/797 «Відшкодування моральної шкоди»,у яких зазначено, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалість, а також обставини, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до п. 90 Постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц «визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення».

Суд вважає слушними доводи представника відповідача адвоката Головатюка В.В. про те, що відповідач є неприбутковою бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету Жашківської міської ради, та не має власних джерел отримання прибутку.

З огляду на встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково в сумі 300000 грн.

На думку суду, такий розмір моральної шкоди є справедливою компенсацією за моральні страждання ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_2 , суд погоджується із доводами відповідача про те, що водій ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, допустив порушення Правил дорожнього руху.

Так, із висновку судової-автотехнічної експертизи № СЕ -19/104-23Ї12204-ІТ від 06.04.2025 (яким за вироком Жашківського районного суду від 19.07.2024 є доказом винуватості водія ОСОБА_3 ) вбачається, що «При заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_2 по керуванню автомобілем ВАЗ 2101 вбачається невідповідність вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку із ДТП».

Відповідно до вимог ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення закріплені у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013, згідно з якою якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (ч.2 ст.1193ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Положення ст.1193ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

На підставі викладеного, враховуючи характер дій потерпілого ОСОБА_2 та обставини заподіяння шкоди, суд прийшов до висновку про наявність в його діях грубої необережності, яка сприяла виникненню ДТП, та, з урахуванням положень ч.2 ст.1193 ЦК України, визначає розмір моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. і вважає таке відшкодування достатнім, що на переконання суду відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 слід відмовити.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивачці ОСОБА_1 станом на день подання позовної заяви встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.205), а тому в силу наведених норм законодавства вона звільнена від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 741 грн. за позовними вимогами ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_2 просить стягнути на його користь понесені ним судові витрати на проведення судової психіатричної експертизи, які є документально підтвердженими, в сумі 34764,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь ОСОБА_2 994 грн. витрат пов?язаних із розглядом справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 133, 137, 141, 259, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Відділу освіти Жашківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи - ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова Група «ТАС» та Жашківська міська рада задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Жашківської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 60348 гривень 65 копійок та моральну шкоду в сумі 300000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Відділу освіти Жашківської міської ради користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 200000 гривень та 994 грн. витрат пов?язаних із розглядом справи.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із Відділу освіти Жашківської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 741 грн. за позовними вимогами ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивачі:

1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

2) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адрессою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач:

Відділ освіти Жашківської міської ради, , адреса: Черкаська область, Уманський район, м. Жашків, вул. Соборна, 56.

Суддя Т. І. Защитинська