Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/3385/25
Провадження №2/711/1788/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.,

за участю

представника позивача

адвоката Скіць Е.К.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 06.08.1999 до 29.02.2024 сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

29 лютого 2024 року шлюб з відповідачем розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа № 711/8822/23).

Зазначено, що з 15.08.2024 повнолітній син сторін був зарахований на навчання до Ризького технічного університету, на денну форму навчання за акредитованим напрямом підготовки за відповідною освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра «Комп`ютерні системи», терміном навчання 3 роки в місті Рига, де навчається та проживає натепер та перебуває на повному утриманні позивача.

Після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач з сином жодного разу не зустрічався та не спілкувався, навчанням, розвитком, здоров`ям сина та його подальшою долею після закінчення школи та планами на його майбутнє не цікавиться, участь у вихованні та додаткових витратах на утримання сина, після розлучення, ніколи не брав. Після розірвання шлюбу відповідач участі у додаткових витратах на розвиток здібностей, навчання та лікування сина не брав. Ці витрати виходять за межі звичайного утримання, оскільки пов`язані з особливими потребами, зокрема обумовлені таким: 1. Інтенсивною підготовкою до вступу, в тому числі із освітніми послугами та додатковими педагогічними заняттями. 2. Придбанням ноутбуку з необхідними технічними характеристиками (потужний процесор, значний обсяг оперативної пам`яті, необхідний для програмування і спеціалізованих завдань). 3. Витратими на проходження міжнародного сертифікаційного тесту IELTS за кордоном, включаючи поїздку до м. Бухарест та проживання там. 4. Медичними витратами, пов`язаними з лікуванням гострих та хронічних захворювань, що підтверджені медичними документами.

Протягом 2023-2025 років син сторін інтенсивно готувався до вступу у вищий навчальний заклад за кордоном, а тому потребував фінансових затрат, пов`язаних із розвитком здібностей, які виходять поза межі аліментних платежів. Крім того, у зв`язку зі станом здоров`я проходив лікування.

Вказані затрати, як на думку позивача, є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України. Також ОСОБА_3 брав участь у міжнародному молодіжному проєкті «O WAS I O NAS. ПPO BAC I ПPO HAC», що проводився з 17 по 22 жовтня 2023р. у м. Бидгощ (Польща). Цей проєкт мав освітньо-культурний характер, включав проведення кіномайстерень та створення молодіжного документального фільму за участі української та польської молоді. Для забезпечення участі в цьому заході позивач була змушена понести додаткові витрати, пов`язані із добиранням до місця проведення проекту (місто Бидгощ, Польща), а також проживанням та харчуванням дитини під час заходів. Загальна сума таких витрат становила 5000 грн.

Однак, підтвердженими є тільки витрати, пов`язані із дорогою. Так, 10.10.2023 було придбано два квитки на автобус за напрямом Черкаси - Бидгощ - Черкаси, на підтвердження чого надано квитанції про придбання цих квитків на загальну суму 3780 грн. Участь у міжнародному проекті надала синову можливість отримати нові знайомства, обмінятися досвідом на міжнародному рівні, спробувати працювати в команді двох націй над створенням міжнародного проекту, в результаті чого син отримав необхідні досвід та навички та зміг прийняти рішення про подальше життя за кордоном. Цей досвід допоміг сину вступити до закордонного вищого навчального закладу.

Також позивач вказує, що вона самостійно покрила додаткові педагогічні послуги (6670грн. за 2021-2024 роки, підтверджено довідкою Черкаської гімназії №9 від 30.01.2024) та освітні послуги Черкаського державного технологічного університету з математики для підготовки до НМТ (2 217 грн., підтверджено договором №27 та розрахунковим чеком). Для додаткового вивчення програми "Інформаційне забезпечення робототехнічних систем", сину знадобилось повторно скласти контрольні заходи та отримати допуск до них, що коштувало 2533,66 грн. (підтверджено договором №1/532 від 25.01.2025 та платіжною інструкцією від 19.02.2025).

Крім того, у позовній заяві зазначено, що для вступу до Ризького технічного університету, сину необхідно було отримати сертифікат з англійської мови IELTS, тестування для якого проходило в Бухаресті 18.05.2024. Це вимагало значних додаткових витрат, оскільки тестування можна було пройти лише за кордоном. Для участі в тестуванні IELTS було оплачено 1048 RON (9 506,72 грн.), паливо для поїздки до Бухареста (8 901,49 грн.), ночівля в готелі Hotel West Plaza(1 148,21 RON або 10 415,76 грн.), ночівля в готелі Географія 1200грн., міжнародне автомобільне страхування (1 120 грн.), витрати на платні дороги (16,42 RON або 148,95 грн.) та страхування подорожуючих за кордон (1 600 грн.). Сертифікат IELTS необхідний саме для вступу до іноземного університету, а не для звичайних потреб. Так як, син успішно вступив до Ризького технічного університету, для його проживання за кордоном як іноземця, потрібно було укласти два договори комплексного страхування подорожуючих за кордон загальною вартістю 8 887 грн., (підтверджується копіями договорів комплексного страхування подорожуючих за кордон від 08.08.2024, 01.11.2024 та платіжними інструкціями від 08.08.2024, 01.11.2024), а також також позивачем було надано кошти сину для оплати витрат, пов`язаних з отриманням візи, вартість який становить 35,27 євро (1606 грн. 84 коп.) (підтверджується квитанціями від 30.11.2024 та 01.11.2024). У зв`язку з навчанням в Ризькому технічному університеті, за акредитованим напрямом підготовки за відповідною освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра «Комп`ютерні системи», викликаним наявністю та розвитком інтелектуальних здібностей з інформатики, необхідністю виконання завдань з програмування, а також для забезпечення гідних умов для якісного навчання у вищому навчальному закладі, син сторін потребував додаткових витрат для придбання ноутбуку для вищевказаних задач, який в подальшому був придбаний 3 липня 2024 року за 55500 грн. (підтверджується накладною №332). Вказаний ноутбук має необхідні для програмування і виконання спеціалізованих задач технічні характеристики (потужний процесор, значний обсяг оперативної пам`яті), і без нього навчання за напрямом «Комп`ютерні системи» було би неможливим.

Зазначено, що за весь цей період позивач також оплачувала лікування, лікарські препарати та консультації лікарів щодо її сина. Зокрема, на лікування коклюшу з 26 лютого по 14 березня 2024 року витрачено 2 602,18 грн., на операцію та лікування вірусних бородавок ступнів у квітні 2024 року 600 грн., а на лікування функціональної диспепсії та гастроезофагеального рефлюксу у травні 2024 року 2 570,96 грн.

Отже, загальна сума фактично підтверджених витрат позивача, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю у розвитку інтелектуальних здібностей сина, його навчання, лікування, тощо, становить 119 360 грн. 56 коп., тому вважає, що відповідач повинен сплатити половину вартості цих витрат, що становить 59 680 грн. 28 коп. Відповідач є працездатним, як за віком, так і за станом здоров`я. Крім того, відповідач за 2024 рік задекларував дохід в розмірі 664 371 грн. як заробітну плату, отриману від Північного офісу Держаудитслужби (). Крім того, із цієї ж декларації вбачається, що відповідач задекларував 129431 грн. аліменти, які ним сплачені на утримання сина ОСОБА_4 , за 2024 рік. А тому, факт того, що відповідач має можливість сплатити половину додаткових витрат позивач вважає доведеним.

На підставі ст. 134 ЦПК України, позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і, які очікує понести у зв`язку із розглядом судом цієї справи, становить 20 000 грн. На виконання положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, повідомила, що докази про розмір судових витрат буде надано суду впродовж п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами, в розмірі 59 680 грн. 28коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Відповідачем подано відзив на позов, який прийнятий судом і, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь понесені судові витрати. Зазначено, що позивач ОСОБА_2 не погоджувала із ним, як батьком дитини всі питання, про які зазначено у позові; вона вирішувала самостійно, де навчатись, які курси сину відвідувати, їхати в Бухарест автомобілем, чи іншим транспортом; він зустрічався із сином, проте останній, налаштований матір`ю проти відповідача, відмовлявся із ним спілкуватись, на його повідомлення в месенджерах та на дзвінки по телефону син не відповідав. Фактично відповідач вказує, що він брав участь у фінансуванні та утриманні дитини, шляхом сплати аліментів як за рішенням суду, так і добровільно. Звертає увагу суду, що позивачем документально не підтверджено відмову батька добровільно брати участь у фінансуванні та утриманні дитини, зокрема не зазначено про факт звернення до нього, обговорення із ним зазначених витрат, зокрема, потреби їхати в Бухарест на автомобілі, а не іншим видом транспорту, а також коли і, яким чином він відмовив у добровільному відшкодуванні зазначених витрат.

Щодо перебування сина на даний час на утриманні позивача повідомляє суд, що наведене нею на даний час не відповідає дійсності відповідно до рішення Придніпровського районного суду від 20.05.2025 по справі № 711/2677/25 він сплачує сину ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 15 000 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2025 і до закінчення ним навчання в Ризькому технічному університеті. Наведені в позовній заяві витрати не можуть вважатися додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Щодо п. 2 придбання ноутбука, нібито, з «необхідними технічними характеристиками» для програмування, то повідомляє суд, що зазначене не відповідає дійсності. Вважає, що для програмування немає потреби у потужному процесорі, оскільки сам процес програмування це набір та коригування текстового файлу, крім того, позивач «упустила» той факт, що він в попередніх роках купив сину потужний ноутбук, а також спільно з ним купив йому потужний комп`ютер, що повністю підходить для програмування, а тому придбання ігрового ноутбука для дитини не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та, відповідно, бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Щодо п. 3 проходження тесту з англійської мови та участь у молодіжному проєкті O WAS I O NAS, то відповідач вказує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Щодо п. 4 відповідач у відзиві вказує, що медичні витрати (лікування коклюшу, бородавок і т.д.) не є додатковими витратами. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу (каліцтво). Описані в позовній заяви витрати на лікування не є додатковими витратами у розумінні вимог статті 185 СК України, як вважає відповідач. Також звернуто увагу суду, що частина витрат підтверджується документами, датованими ще за 2021-2023 роки (додаткові педагогічні послуги) до розлучення, а частина витрат стосується періоду до листопада 2025 року витрати на рік страхування, що не може вважатися додатковими витратами на дитину, як на думку відповідача, у розумінні вимог статті 185 СК України.

Оскільки син ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на час звернення із позовом позивача до суду (18.04.2025) досяг повноліття, у даному випадку, як на думку відповідача, не можуть бути застосовані норми статті 185 СК України.

Наведені в додатках до позовної заяви копії документів не підтверджують всі витрати, які позивач вимагає відшкодувати (частина суми взагалі не підтверджена, на частину суми надані квитанції, виписки з Приват24, та інші документи, які не підтверджують відношення зазначених витрат безпосередньо до сина ОСОБА_3 ). Крім того, позивачем документально не підтверджено, що нею надано сину кошти для отримання візи в сумі 1606,84 грн. Позивачем не підтверджено, що наведені витрати здійснено не за рахунок коштів аліментів, які відповідач сплачував. У 2024 році та у січні-березні 2025 року (до досягнення сином 18 років по 30.03.2025) він добросовісно сплачував ОСОБА_2 аліменти на утримання сина. За вказаний період ним перераховано аліменти в загальній сумі понад 158 200 гривень. Разом з тим, у самій позовній заяві та в доданих до позовної заяви документах відсутні підтвердження, що наведені витрати здійснені не за рахунок аліментів, що надходили на рахунок ОСОБА_2 .

Відповідач вважає, що наданими позивачем до суду документами не підтверджено матеріальне становище відповідача ОСОБА_1 та можливість сплатити зазначену в позовній заяві, суму. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2025 по справі № 711/2677/25 він, як вказує у відзиві, сплачує ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 15 000 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2025 і до закінчення ним навчання в Ризькому технічному університеті. Крім того, у червні 2025 року ним відшкодовано синові 6000 грн. витрат на адвоката у зазначеній справі № 711/2677/25 та відмовився від стягнення із сина понесених ним адвокатських витрат у цій же справі. Просить суд враховувати, що крім того, він постійно фінансово підтримує своїх батьків пенсіонерів. Тобто, матеріальне становище відповідача ОСОБА_1 та можливість сплатити зазначену в позовній заяві суму не підтверджено наданими до суду документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК, подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс, і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи в сумі 10000,00 грн., а саме: попередні (орієнтовні) витрати на професійну правничу допомогу 10000 грн. (4 год. по 2500 грн.). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК, докази (договір, рахунки тощо) понесених судових витрат будуть надані суду впродовж 5 днів після ухвалення рішення суду. Також просить суд врахувати завищені витрати позивача на професійну правничу допомогу із врахуванням положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, а також безпідставність позовних вимог та неможливість їх задоволення, і просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову в частині стягнення судових витрат, понесених позивачем.

Позивачем подано відповідь на відзив, яка прийнята судом. Вважає доводи відзиву безпідставними та просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позову.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, які повернуті йому, відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Скіць Е.К. повністю підтримала пред`явлені до відповідача позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на викладені доводи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на доводи відзиву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за таких підстав:

встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільного сина ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_1 , видане 01.05.2024, актовий запис №420.

За даними довідки №10 від 30.01.2024, виданої Черкаською гімназією №9, матір`ю ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_5 було сплачено за додаткові педагогічні послуги 1530грн., 3240грн., 1900грн. за навчальні роки 2022, 2023, 2024, відповідно.

01.12.2023 між ОСОБА_5 та Черкаським державним технологічним університетом, в інтересах ОСОБА_3 був укладений договір про надання освітніх послуг на строк навчання з 01.12.2023 по 01.06.2024.

Судом також були досліджені письмові докази, які надані позивачем, - фіскальний чек від 23.06.2024 про оплату коштів у розмірі 12000грн.; виписка з додатку «Приват 24» стосовно перерахування коштів різним отримувачам/адресатам, розрахункові квитанції щодо вартості автобусного квитка стосовно пасажира ОСОБА_4 тощо, висновок лікаря від 18.04.2000 про призначення та проведення ряду дій лікувального характеру стосовно ОСОБА_3 та інші документи медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , а також фіскальні чеки та квитанції про оплату медпрепаратів, акцепт (чернетка) щодо договору комплексного страхування подорожуючої за кордон від 08.08.2024 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та додаток №1 до нього, договір №27 про надання освітніх послуг (підготовка до НМТ, предмет математика, на строк навчання з 01.12.2023 по 01.06.2024, загальна вартість освітньої послуги 2217грн.) від 01.12.2023, що укладений між Черкаським державним технологічним університетом та ОСОБА_5 для ОСОБА_3 та квитанція ПРИВАТБАНК від 17.06.2024 про оплату таких послуг у сумі 2217грн. 00коп., накладна №322 ПП ОСОБА_7 від 03.07.2024 вартість ноутбука 55500грн. 00коп., платіжні інструкції про сплату ОСОБА_2 страхових платежів (отримувач ПЗУ Україна СК ПрАТ), акцепт (чернетка) щодо договору комплексного страхування подорожуючої за кордон від 01.11.2024 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та додаток №1 до нього, договір №1/532 від 25.01.2025 про надання освітніх послуг (денна форма, строк надання послуг до 30.05.2025, освітня послуга академічна різниця/повторне вивчення дисципліни, вартість 2533грн. 66коп.), що укладений між НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та ОСОБА_2 для ОСОБА_3 та платіжна інструкція від 19.02.2025 про оплату таких послуг у сумі 2533грн. 66коп.

Також, позивачем надані ряд документів на іноземній мові без перекладу на українську мову, а тому їх не можливо вважати належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова ВС від 29.04.2022 у справі №761/27222/20).

Відповідно до роз`яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Тобто, аналізуючи вищевикладене, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 (справа №753/19306/16-ц), зокрема, зазначив, що відповідно до змісту ст. 185 СК, участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

У постанові від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Верховний Суд у постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 вказав, що витрати на навчання дитини з метою здобуття професійної освіти за кордоном, за наявності можливості проходження навчання в державних закладах освіти, не відносять до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

В постанові Верховного Суду від 31.01.2020 у справі № 484/2230/17 вказано, що придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами. Ці витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною.

Наявність переплати за аліментами може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину (постанова КЦС ВС від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19).

Не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та, відповідно, бути особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України підготовка дитини до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до ЗВО, придбання посібників (постанова КЦС ВС від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20).

За результатами розгляду справи, суд вважає, що позивачем жодними, належними та переконливими доказами не доведені обставини про те, що ті витрати, які нею понесені для сина, враховуючи досліджені по справі докази, про які зазначено вище (лікування, медичні обстеження, підготовка до вступу до певного навчального закладу, відвідування молодіжних заходів, придбання дороговартісного ноутбука, подорожування за кордон, у тому числі разом із позивачем тощо), відносяться до категорії додаткових витрат, у розумінні ст. 185 СК України. Позивач не обґрунтувала та не надала доказів того, що дитина потребує додаткових витрат, які викликані саме особливими обставинами. На думку суду, з врахуванням доводів відповідача, з яким не були погоджені відповідні заходи та витрати, - понесення таких витрат позивачем було її добровільним волевиявленням, як матері дитини. Отже, позовні вимоги не підлягають до задоволення. При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що в даному випадку неможливо застосовувати норми ст. 185 СК України з огляду на те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час звернення до суду із цим позовом досяг повноліття.

Враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, судові витрати (судовий збір) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, - відмовити.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 20.11.2025.

Головуючий суддя С.М. Позарецька