Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/208/25
Провадження № 2/273/545/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., секретаря судового засідання Стаднюк В.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Баранівка заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бєлкіної Д.С. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Баранівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №273/208/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні 04.12.2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Бєлкіної Д.С.

Відповідно до ч.1 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з приписами ч.5 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що постановляється ухвала, яка оформлюється окремим документом. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Оскільки у Баранівському районному суді Житомирської області на час надходження заяви про відвід здійснює правосуддя один суддя, вирішення питання про відвід за заявою ОСОБА_1 здійснюється суддею Бєлкіною Д.С.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд дійшов наступних висновків.

В обґрунтування заяви про відвід заявник зазначає, що суддя Бєлкіна Д.С. вказує завідомо недостовірні відомості у декларації про доходи, що є порушенням ч.4 ст.366-1 Кримінального кодексу України та ст.172-6 КУпАП. Крім того, на думку заявника, є підстави вважати, що суддя приховує реальні джерела доходів, що суперечить принципам доброчесності та прозорості, зазначених у ст.3 Закону України «Про запобігання корупції». Також зазначає, що суддя Бєлкіна Д.С. працюючи за основним місцем роботи в Баранівському районному суді код отримує та суміщає свою роботу в іншій юридичній особі код , що не дозволено законом.Зокрема з відомої заявнику публічної інформації заробітна плата за 2023-2024 рр. судді нарахована не за основним місцем роботи, а від іншої юридичної особи за сумісництвом, оскільки основним місцем роботи ОСОБА_2 також в поданих деклараціях вказує юридичну особу Баранівський районний суд Житомирської області, що є непублічною установою у стані припинення .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.4 ст.39 Цивільного процесуального кодексу України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

З рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про безсторонність суду. Що ж стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Оскільки неупередженість судді презюмується, то особа, яка заявляє відвід, повинна довести наявність обставин, що викликали у нього сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Разом з тим, заявлений відвід судді зводиться до того, що відповідач в діях судді вбачає порушення антикорупційного законодавства, що відповідно до вимог ч.4 ст.36 ЦПК України не є підставами для відводу судді, а будь-яких конкретних фактів, які б свідчили про те, що суддя виявляє упередженість, не наведено.

Доводи, якими заявник обґрунтував заяву про відвід, є його власними припущеннями щодо протиправності діяльності судді Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіної Д.С. і не можуть бути підставою для такого у відповідності до норм ЦПК України, оскільки такі припущення ґрунтуються на помилковому тлумаченні та свідомому викривленні заявником змісту норм чинного антикорупційного законодавства України.

Заявник зазначає, що заробітна плата за 2023-2024 роки судді нарахована не за основним місцем роботи, а від іншої юридичної особи за сумісництвом.

Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Частиною третьою статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» установлено, що Державна судова адміністрація України (далі ДСА України) здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення судів, крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів.

Відповідно до пунктів 4, 7 частини п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів: затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Згідно із частиною четвертою статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА України.

Відповідно до пункту 3 Типового положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 13 квітня 2023 року № 358/0/15-23 (зі змінами), основним завданням територіального управління ДСА України є організаційне та фінансове забезпечення діяльності місцевих судів, крім господарських та адміністративних, з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів і забезпечення роботи органів суддівського самоврядування.

Серед повноважень територіального управління ДСА України, установлених пунктом 4 зазначеного Типового положення, відповідно до покладених на нього завдань є забезпечення дотримання фінансово-бюджетної дисципліни, ефективне, результативне і цільове використання коштів державного бюджету, законність використання ресурсів та майна, запобігання порушенням та зловживанням.

Заява про відвід не містить відомостей про те, що судді Бєлкіній Д.С. суддівська винагорода виплачується в інший спосіб, ніж визначений законом.

Таким чином, в ході розгляду заяви про відвід, судом не встановлено наявності обставин, вказаних у п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, які б були підставою для відводу судді Бєлкіної Д.С. від розгляду цивільної справи №273/208/25.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бєлкіної Д.С. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 36-40, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бєлкіної Д.С. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 05.12.2025 року.

Суддя Бєлкіна Д.С.