Справа № 301/2608/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" листопада 2025 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Даруди І.А.,
при секретарі судових засідань Сатін Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", в інтересах якого діє представник Чехун Юлія Віталіївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", в інтересах якого діє представник Чехун Юлія Віталіївна, через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 ,08.03.2025 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 08.03.2025-100000109.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чехун Ю.В. в судове засідання не з`явилася, натомість в прохальній частині позовної заяви, просила проводити розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». Проти ухвалення заочного рішення не заперечила (а.с. 16)
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду на адресу зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки, з боку представника позивача не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, відзиву чи заперечень не надала, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Як було встановлено в судовому засіданні, між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 ,08.03.2025 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 08.03.2025-100000109. (а.с. 29-35)
Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-3264.
Відповідно до довідки про перерахунок коштів позивачем надано відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 6000 грн. строком на 140 днів, в свою чергу відповідачем 08.03.2025 отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн. (а.с. 19)
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором 08.03.2025-100000109 від 08.03.2025 в розмірі 19 080 грн.
Отже, суд погоджується з доводами, що наведені позивачем, вважає їх підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Як вбачається з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до вимог ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до матеріалів, що подані до позовної зави, боржник не виконував взяті на себе зобов`язання за договором кредиту. В результаті чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором.
У встановлений договором ОСОБА_1 з позивачем не розраховується чим порушує умови укладеного договору.
Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме платіжною інструкцією за № СЦ00042888 від 01.10.2025 року позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2422 грн. 40 коп.. Відтак, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат є підставними та підлягають до задоволення.
Підтверджень понесення інших судових витрат пов`язаних з розглядом справи, позивачем надано не було.
Керуючись ст. ст.4, 12, 19, 81, 82, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 599, 634, 1050, 1054 ЦК України, суд,-
Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Іршавським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 03.12.2025
Суддя: І.А. Даруда