Справа № 632/2215/25
провадження № 4-с/632/7/25

У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2025 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Библіва С.В. при секретарі Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Златополі Лозівського району Харківської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни, яка полягає у неправомірному винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.11.2025 року звернулася до суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни у виконавчому провадженні № 52937994, де вона є стягувачкою.

Скарга мотивована тим, що в провадженні Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), а саме у старшого державного виконавця Венгер А.О., перебувало виконавче провадження № 52937994 з виконання виконавчого листа № 632/1450/16 виданого 01.11.2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, з 05.07.2016 року і до повноліття найстаршої дитини.

11.07.2019 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області ухвалено про усиновлення неповнолітніх дітей ОСОБА_6 . У зв`язку із чим старшим державним виконавцем винесено 22.11.2023 року постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до ч.1 ст. 232 СК України на підставі п.7 ч.1 ст. 39 та ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». З вказаною постановою скаржниця не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її ухваленні державним виконавцем порушено саме п.7 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме не враховано, що заборгованість на момент її прийняття не була погашена, про що вказує сама виконавиця у своєму листі від 30.07.2025 року. В цьому ж листі виконавиці зазначено розмір заборгованості, з яким вона не погоджується та просить аби державний виконавець зробив інший розрахунок та перерахував заборгованість. Крім того, скаржниця просить поновити їй строк на звернення з цією скаргою до суду, адже пропустила вона його з поважних причин: по-перше, постанову про закінчення виконавчого провадження вона отримала лише 13.08.2025 року в момент дії нормативного акту про продовження процесуальних строків на весь період воєнного часу, що припинив свою дію 04.09.2025 року; по-друге, її представнику знадобилося багато часу та зусиль задля збирання необхідної документації для доказової бази; по-третє, вона вже зверталася з аналогічною заявою до суду, проте без клопотання про поновлення їй процесуального строку.

Стягувачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд скарги без її участі, на її задоволенні наполягає.

Старший державний виконавець, також не прибув, надавши заяву про розгляд скарги без її участі, при ухваленні рішення за наслідками розгляду скарги просила суд визначити на власний розсуд.

Враховуючи неявку обох сторін, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснював.

Перевіривши скаргу на дотримання строків звернення до суду, а також дослідивши викладені у ній доводи та додані до неї письмові документи, а також саме закінчене виконавче провадження, суд встановив обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

Таке клопотання подане і суд вважає, що викладені у клопотанні доводи поважності причин пропуску строку на оскарження рішення та дій державного виконавця, заслуговують на увагу, а тому, вважає за необхідне поновити скаржниці вказаний строк.

Зокрема судом встановлено, що в провадженні Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), а саме у старшого державного виконавця Венгер А.О., перебувало виконавче провадження № 52937994 з виконання виконавчого листа № 632/1450/16 виданого 01.11.2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, з 05.07.2016 року і до повноліття найстаршої дитини. 11.07.2019 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області ухвалено про усиновлення неповнолітніх дітей ОСОБА_6 . У зв`язку із чим старшим державним виконавцем винесено 22.11.2023 року постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до ч.1 ст. 232 СК України на підставі п.7 ч.1 ст. 39 та ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (ас.13). З листа державного виконавця від 30.07.2025 року (а.с.14) вбачається, що станом на день ухвалення рішення про усиновлення 11.07.2019 року, а не на день набрання цим рішенням чинності 18.08.2019 року, у боржника ОСОБА_2 перед стягувачкою існувала заборгованість зі сплати аліментів в сумі 55907,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Згідно ч. 2 ст. 232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права й обов`язки між усиновленою особою та усиновлювачем і його родичами за походженням. Частинами 4, 5 ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права й накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача в такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний факт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України.

У постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття». Частиною 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

13.08.2019 року набрало законної сили рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області у справі № 632/924/19 про усиновлення дітей сторін виконавчого провадження. Таким чином, з моменту здійснення усиновлення між позивачкою та ОСОБА_2 припинено особисті та майнові права і обов`язки.

Згідно ч.4 ст.194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 Сімейного кодексу України, до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 9 розділу XVI Інструкції про виконавче провадження, виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Про це також прямо зазначено і у п.7 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». В п.10. Інструкції визначено, що у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Отже, борг, який виник у період аліментних зобов`язань, також підлягає оплаті і після припинення аліментних зобов`язань (в даному випадку з 13.08.2019 року - часу набрання рішенням суду про усиновлення чинності). Аліментна заборгованість не анулюється після цього і вона має стягуватися до повного погашення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни щодо винесення постанови від 06.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 52937994; скасувати постанову від 06.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 52937994 старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни та зобов`язати відповідальну посадову особу Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) провести розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у вказаному виконавчому провадженню за період з 01.02.2019 по 13.08.2019 року, тобто по час набрання рішенням суду про усиновлення чинності, а не на час його ухвалення..

Судове рішення в Україні є обов`язковим до виконання (ст. 129? Конституції) і держава забезпечує його виконання у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Для того, щоб рішення суду було виконаним, воно має бути законним, обґрунтованим, вмотивованим та зрозумілим, а у разі невиконання добровільно примусово виконується державними/приватними виконавцями.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Рішення про стягнення аліментів чинне і має бути виконане до повного погашення заборгованості, а тому, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 247, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни щодо винесення постанови від 06.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 52937994.

Скасувати постанову від 06.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 52937994 старшого державного виконавця Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Венгер Аліни Олексіївни.

Зобов`язати відповідальну посадову особу Златопільського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) провести розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у вказаному виконавчому провадженню за період з 01.02.2019 по 13.08.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.12.2025 року.

Суддя: С. В. Библів