Провадження № 2-др/344/66/25
03 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,
секретаря Мрічко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у користуванні коридором у житловому будинку,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у користуванні коридором у житловому будинку, а саме просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на свою користь судові витрати у сумі 26 550 гривень, з яких: 9550 грн витрати на проведення будівельно-технічної експертизи та 17 000 грн - витрати на правничу допомогу.
Заявниця (позивачка) ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справ без її участі.
Інші сторони не прибули у судове засідання, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідачка ОСОБА_3 подала заяву, у якій вказує на відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, вважає вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг завищеною, вказує на неналежне підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу. Також покликається на те, що вона та ОСОБА_4 вибули з матеріального правовідношення та їх права і обов`язки перейшли до ТОВ «Аукціонний центр Західний» на підставі договору купівлі-продажу квартири, а тому просить залучити до участі в справі правонаступника - ТОВ «Аукціонний центр Західний».
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у користуванні коридором у житловому будинку.

Ухвалено: Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні коридором у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , шляхом здійснення за власний рахунок знесення (демонтажу) цегляної добудови до своєї квартири; встановлення, демонтованих ними дерев`яних сходів, які ведуть горище та приведення коридору у попередній стан, який існував до здійснення ними реконструкції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вимоги, викладені у заяві, позивачка просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу та понесених витрат на проведення будівельно-технічної експертизи.

На підтвердження наданої позивачу правничої допомоги до матеріалів справи долучено:

копію Договору про надання правової допомоги № 02/12/21 від 02.12.2021, укладеного між адвокатом Шкурлатовською Г.І. та ОСОБА_1 (а.с. 174-175, т. 2);

копію Додаткової угоди № 1-4 до договору про надання правової допомоги від 08.12.2021 (а.с. 176, т. 2);

Акт приймання-передачі про надання правничої професійної допомоги від 20.10.2025 згідно з Договором про надання правової допомоги від 02.12.2021, який складений за підписом ОСОБА_1 та адвоката Шкурлатовської Г.І., у якому вказано, що загальний розмір гонорару адвоката становить 17 000,00 грн, що складається з наступного: 4000 грн - опрацювання законодавства, яке регламентує відповідні правовідносини, підготовка та написання позовної заяви; 2000 грн - підготовка та написання письмових пояснень по справі; 2000 грн - підготовка та написання заяви про призначення судової будівельно-технічної експертизи; 1000 грн - участь у проведенні судової будівельно-технічної експертизи; 8000 грн - підготовка та участь у судових засіданнях у суді першої інстанції;

квитанцію № 59 від 24.02.2022 про оплату ОСОБА_1 адвокату Шкурлатовській Г.І. гонорару у сумі 4000,00 грн; квитанцію № 90 від 01.07.2025 про оплату ОСОБА_1 адвокату Шкурлатовській Г.І. гонорару у сумі 7000,00 грн; квитанцію № 92 від 20.10.2022 про оплату ОСОБА_1 адвокату Шкурлатовській Г.І. гонорару у сумі 6000,00 грн що оплачено у справі № 344/19665/21 (а.с. 178, т. 2).

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 17 від 31.03.2025, Кавакою Д.С. внесені кошти на рахунок Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, відповідно до рахунку-фактури № 25-01 від 02.01.2025 за проведення судової експертизи у розмірі 9550,80 грн (а.с. 179, 180, т. 2).

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п.п. 113-117 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19 зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Визначаючи розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачів, суд виходить з того, що позов задоволено, а тому стягненню з відповідачів на користь позивачки ОСОБА_1 , на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн та понесені витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 9550,80 грн.

Доводи відповідачки ОСОБА_3 про завищену вартість заявленої до відшкодування суми правничої допомоги та неналежне підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу суд вважає безпідставними, оскільки витрати підтверджені належними доказами, що долучені до матеріалів справи.

Посилання відповідачки на ті обставини, що права і обов`язки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перейшли до ТОВ «Аукціонний центр Західний» на підставі договору купівлі-продажу квартири, а тому відповідачі є такими, що вибули з матеріального правовідношення, суд не може взяти до уваги, оскільки Договір купівлі-продажу квартири укладено 28.10.2025 року, вже після ухвалення рішення судом. На час ухвалення рішення судом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були співвласниками квартири АДРЕСА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1998 року. Під час ухвалення судового рішення судом надана оцінка усім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

З огляду на вище викладене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 :

понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

понесені витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.12.2025 року.

Суддя Антоняк Т.М.