ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року місто Київ

Справа № 752/26097/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15471/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року (у складі судді Кордюкової Ж.І., повне рішення складено 18 липня 2025 року)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 36 817,92 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 10200 грн; заборгованість по відсотках - 26 617,92 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») та відповідачем укладено кредитний договір кредитної лінії №3 шляхом обміну електронними повідомленнями згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» виконало свої зобов`язання, перерахувавши грошові кошти в розмірі 10200 грн. на картку відповідача.

Однак, позичальник порушив умови договору, не повернувши кредит і проценти, що призвело до виникнення заборгованості.

05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, згідно з яким первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, зокрема і за договором, укладеним із відповідачем, в обмін на оплату.

Позичальник не здійснив платежів на користь нового кредитора до подання позовної заяви, тому заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №3 від 29.09.2021 становить: заборгованість по тілу кредиту - 10200 грн.; заборгованість по відсотках - 26617,92 грн., а загальний розмір заборгованість становить 36817,92 грн.

Просив стягнути зазначену заборгованість за кредитним договором №3 від 21.09.2021, судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Голосіївський районний суд міста Києва рішенням від 18 липня 2025 року відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із таким рішенням Романенко М.Е. в інтересах ТОВ «Діджи Фінанс» 08 серпня 2025 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційного скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що кредитний договір не містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який мав бути згенерований при його підписанні відповідачем, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки зазначений договір містить такий ідентифікатор, що підтверджує його підписання відповідачем.

Вказує на безпідставність висновку суду про відсутність належних та допустимих доказів здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, осікльки в матеріалах справи міститься лист від 02 серпня 2024 року № KHO-/55, яким АТ «ПУМБ» надало ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» інформацію про зарахування коштів у рамках співпраці за Договором про обслуговування операцій з переказу коштів з використанням платіжних карток від 01 жовтня 2021 року № 095/02. Як вбачається із витягу з Додатку до листа АТ «ПУМБ» від 02 серпня 2024 року № KHO-/55, який сформований 26 листопада 2024 року представником ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» Подсєваловою Н. Г., 21.09.2021 на банківську картку НОМЕР_1 зарахований платіж на суму 10 200 грн. Відповідно до підтвердження АТ «ПУМБ» від 02.08.2024 останнє підтвердило успішність зарахування 21.09.2021 10200 грн. на картку № НОМЕР_1 .

Посилається на те, що ідентифікація була здійснена належним чином, а електронний договір має юридичну силу. Отримання коштів третьою особою не свідчить про не укладення договору, а стосується його виконання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційна скарга разом із додатками направлялася позивачем при подачі апеляційної скарги (трекінг Укрпошти 148) (а. с. 107), а ухвала про відкриття апеляційного провадження - судом (трекінг Укрпошти 735) (а. с. 124), проте кореспонденція не була вручена через її не отримання відповідачем (адресат відсутній за вказаною адресою).

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд першої інстанції вважав установленим, що 29.08.2021 від імені ОСОБА_1 здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) Кредитодавця на сайті cashberry.com.ua; заповнено заявку на отримання кредиту на сайті Кредитодавця; позичальнику надіслана пропозиція в ІТС укласти договір на визначених Кредитодавцем умовах (оферта); позичальник на сайті Кредитодавця заповнив заяву про прийняття пропозиції укласти договір на визначених умовах (акцепт).

Як вбачається із заяви про прийняття оферти (акцепт) спеціальних умов №3 від 21.09.2021 до договору кредитної лінії ОСОБА_1 погодив умови кредитного договору на суму 10200 грн, термін кредиту 21 днів, розмір процентної ставки/день - 1,33%. Крім того, підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредитування, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись укладеного договору кредиту та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Інвест фінанс», текст яких розміщений на сайті: https://cashberry.com.ua.

Відповідно до підтвердження АТ «ПУМБ» від 02.08.2024 останнє підтвердило успішність зарахування 21.09.2021 10200 грн на картку № НОМЕР_1 .

Як вбачається з розрахунку ТОВ «ФК «Інвест фінанс» станом на 15.08.2022 заборгованість відповідача за кредитним договором №3 від 21.09.2021 становить 36817,92 грн.

ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» 05.09.2022 уклали Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , який має заборгованість за кредитним договором №3 від 21.09.2021 на суму 36817, 92 грн (за тілом кредиту - 10200 грн та за відсотками - 26617, 92 грн), що підтверджується витягом з Реєстру боржників до указаного Договору факторингу.

30.10.2023 ТОВ "Діджи фінанс" направило відповідачу досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором №3 від 21.09.2021.

Відповідно до листа АТ «ПУМБ» від 01.01.2025 банківська платіжна картка № НОМЕР_2 не емітована АТ «ПУМБ».

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., переглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення з урахування доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частково задоволенню, а оскаржуване рішення зміні.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що:

- позивачем не надано належного доказу того, що заявлена сума кредитних коштів в розмірі 10200 грн. була перерахована на картковий рахунок, який належить відповідачу;

- з наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, яке відношення переказ у розмір 10200 грн. на картку № НОМЕР_1 , який було вчинено 21.09.2021, має до відповідача. Зокрема, неможливо встановити належність картки відповідачу чи зазначення ним такого номера картки під час оформлення заявки, як і відсутня будь-яка прив`язка даного переказу саме до цього кредитного договору;

- у розділі відомостей про позичальника в договорі №3 від 21.09.2021 зазначено прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , адресу його проживання, ідентифікаційний код та серію і номер паспорта. Однак, кредитний договір не містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачем цього договору.

Колегія суддів не може повністю погодитися із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи у розділі 4 «Реквізити та підписи сторін» Спеціальних умов № 3 від 21.09.2021 до договору кредитної лінії № 99773 від 29.08.2021 вони підписані позичальником електронним одноразовим ідентифікатором «14070» (а. с. 47)

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність такого одноразового ідентифікатора не відповідає матеріалам справи.

Водночас висновки суду про відсутність належних і допустимих доказів щодо відношення до відповідача переказу в розмір 10200 грн на картку № НОМЕР_1 , який було вчинено 21.09.2021, відповідає обставинам та матеріалам справи враховуючи таке.

Обґрунтовуючи свої позовні вимог позивач, зокрема, вказував, що первісним кредитором було здійснено грошовий переказ на картку № НОМЕР_2 .

При цьому, позивач просив витребувати в АТ «ПУМБ» первинний банківській документ (виписки по рахунку, платіжної інструкцію, меморіального ордеру, тощо), на підтвердження перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 10200 грн. на виконання умов кредитного договору №3 від 21.09.2021.

Водночас відповідно до листа АТ «ПУМБ» від 01.01.2025 банківська платіжна картка № НОМЕР_2 не емітована АТ «ПУМБ».

Суд першої інстанції правильно вказав, що з урахуванням установлених обставин справи неможливо встановити належність картки відповідачу чи зазначення ним такого номера картки під час оформлення заявки, як і відсутня будь-яка прив`язка даного переказу саме до цього кредитного договору.

Ані в Договорі кредитної лінії № 99773 від 29.08.2021, ані в Спеціальних умов № 3 від 21.09.2021 до нього не вказана картка № 414962ххххх9369 як така, на яку відповідач просив би (відповідно до п. 2.1 кредитного договору) перерахувати йому кредитні кошти, а тому неналежними є докази, що стосуються підтвердження перерахування коштів на таку картку, особливо в розрізі стягнення коштів із відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З урахуванням викладеного не мають значення для справи: підтвердження АТ «ПУМБ» від 02.08.2024 та витяг із нього від 26.11.2024 (а. с. 39-41).

В апеляційній скарзі скаржник не вказав доводів на спростування обставини того, що картка взагалі не емітована АТ «ПУМБ». Доводи про те, що отримання коштів третьою особою не свідчить про не укладення договору, а стосується його виконання є безпідставними, оскільки з огляду на відповідь АТ «ПУМБ» кошти в цілому нікому не могли бути перераховані за вказаною маскою картки НОМЕР_2 .

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із рішення суду за відсутності переконливих доводів щодо порушення судом норм матеріального чи процесуального права, є неналежними й є явно необґрунтованими, а тому колегія суддів їх відхилила.

При цьому колегія суддів ураховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи суд першої інстанції дійшов по суті правильного й обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, водночас безпідставно вказав про не підписання відповідачем кредитного договору, оскільки такий висновок не відповідає обставинам справи.

За таких обставин, рішення суду належить змінити шляхом виключення з нього висновків щодо не підписання відповідачем кредитного договору як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, а в іншій частині - залишити без змін.

Судові витрати

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки зміна рішення стоється лише мотивів, відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 367, 374, 376, 381-383, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року - змінити.

Виключити із рішення висновки суду щодо не підписання відповідачем кредитного договору як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова