Дата документу 19.11.2025 Справа № 331/5698/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5698/24 Головуючий в 1-й інстанції: Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/807/1996/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Онищенка Е.А.,

Подліянової Г.С.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , - адвоката Трачук Наталії Іванівни на ухвалу Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 - адвокат Трачук Н.І. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно оскаржуваної ухвали представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про перенесення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому засіданні.

Вказує, що нею дійсно була подана така заява, і при цьому зазначено про поважну причину неявки: зайнятість по іншій справі, тобто, відсутня така ознака неявки позивача (його представника) як недобросовісна поведінка, окрім того, у цей день у адвоката було призначене ще одне судове засідання об 11 год 30 хв по справі № 333/3919/25, тому, розуміючи, що вона не може бути одночасно присутньою у трьох судових засідання у трьох різних судах у один і той же час, та розуміючи, що ухвала суду першої інстанції від 27.05.2025 року про витребування доказів не виконана у повному обсязі, вона подала відповідну заяву саме до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя.

Крім того, заявою від 02.09.2025 року адвокат просила судове засідання, яке призначене на 02.09.2025 року о 13 год перенести на іншу дату, у зв`язку з відсутністю відповіді на вищевказану ухвалу суду від 27.05.2025 року від Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області, та просила повторно направити зазначену ухвалу для виконання, надати можливість ознайомитися з матеріалами, які надійшли від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., про що подавалася заява 28.07.2025 року, відповідь на яку також не отримала.

Зауважує, що у цій справі рік збиралися докази, тому подання нового позову є недоцільним, а підстав для залишення позову без розгляду у цій справі не було.

Від представника ОСОБА_3 адвоката Габуєва Г.Ю. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та її представник в судові засідання, призначені на 02.09.2025 року та 22.09.2025 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду справи, заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача в матеріалах справи відсутня, а тому суд вважав за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи - Орган опіки та піклування ЗМР по Комунарському району, ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

По справі встановлено наступне.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду першої інстанції від 20.09.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду першої інстанції від 12.12.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2025 року поновлено представнику позивача ОСОБА_5 строк на подання клопотання про витребування доказів та допит свідків.

Клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів та допит свідків задоволено.

Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. належним чином завірені копії всіх документів, що стали підставою для посвідчення заповітів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 24 січня 2019 року, реєстровий номер 120 та від 05 лютого 2021 року реєстровий номер 250.

Витребувано у Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області інформацію про те, чи отримувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , новий паспорт громадянина України замість паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 03.12.2022 року та у зв`язку з чим, а також зобов`язано надати належним чином засвідчені копії всіх документів, що стали підставою для його видачі, за їх наявності.

В судове засідання викликано свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Попереджено свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи за відмову від давання показань на вимогу суду.

02.09.2025 року адвокат Трачук Н.І. сформувала в системі «Електронний суд» заяву, в якій просила перенести на іншу дату судове засідання призначене на 02.09.2025 року о 13 год., у зв`язку з відсутністю відповіді на ухвалу суду від 27.05.2025 року від Управління Міграційної служби у Запорізькій області, та просила повторно направити вказану ухвалу для виконання. Крім того, просила надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, які надійшли від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., про що подавалася заява 28.07.2025 року.

22.09.2025 року адвокат Трачук Н.І. сформувала в системі «Електронний суд» заяву, в якій просила судове засідання призначене на 22.09.2025 року о 11 год 45 хв. перенести на іншу дату через зайнятість у цей же день о 11 год. 30 хв. у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя по справі № 336/3705/23.

Станом на 22.09.2025 року відповіді на ухвалу суду від 27.05.2025 року надано не було, лише 25.09.2025 року до суду першої інстанції від УДМС України в Запорізькій області надійшла відповідь на ухвалу суду 27.05.2025 року, тобто вже після постановлення оскаржуваної ухвали.

Згідно частини першої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Отже, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).

Про судові засідання, призначені на 02.09.2025 року та 22.09.2025 року (неявка позивача та її представника в які стала причиною постановлення судом оскаржуваної ухвали), позивач та її представник були належним чином повідомлені: відповідні докази наявні в матеріалах справи та ця обставина ними не заперечується.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в судове засідання, призначене на 02.09.2025 року позивач та її представник не з`явилися, проте від представника позивача 02.09.2025 року надійшло клопотання про відкладення розгляду в зв`язку з тим, що до суду не надійшли витребувані ухвалою від 27.05.2025 року докази.

В судове засідання 22.09.2025 року позивач та її представник не з`явилися, остання надала клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 27.05.2025 року станом на час постановлення оскаржуваної ухвали так і не була виконана і витребувані судом докази до суду не надійшли, що є підставою для оголошення перерви в засіданні/відкладення засідання.

Колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи питання залишення позову без розгляду, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму в тлумаченні норм процесуального права.

Справа перебуває у провадженні суду тривалий час, а поведінка позивача та її представника в ході розгляду справи, яка з`являлася в майже усі судові засідання, заявляла ряд клопотань, цікавилася розглядом справи, свідчить про зацікавленість сторони позивача в розгляді спору по суті.

Тому ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, обмежує права позивача та перешкоджає їй у доступі до правосуддя.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції, обґрунтовано вказують на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, формальний підхід до розгляду питання залишення позову без розгляду, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції за вказаних підстав підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 4 частини 1 статті 379 ЦПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , - адвоката Трачук Наталії Іванівни задовольнити.

Ухвалу Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2025 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий Д.А.Трофимова

Судді: Е.А.Онищенко

Г.С. Подліянова