Справа №717/2616/25
Номер провадження 2/717/750/25
11 грудня 2025 року
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Кудиби З. І.,
з участю секретаря судового засідання Житарюк А. С.,
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») Король В. А. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 73666426 від 16 грудня 2024 року у розмірі 13 847,93 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
16 грудня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №?73666426 у вигляді електронного документа із застосуванням електронного підпису.
Згідно з умовами договору, відповідач отримав кредит у сумі 6?000,00 грн шляхом безготівкового перерахування на його рахунок строком на 26 днів зі сплатою відсотків, визначених пунктом 2.2.3 договору, до фактичної дати повернення кредиту.
Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 659,88 грн, що підлягають стягненню відповідно до умов кредитного договору №?73666426 від 16 грудня 2024 року. Крім того, відповідач не сплатив пеню у розмірі 6?288,05 грн та комісію за надання кредиту у сумі 900,00 грн, що відповідно до умов договору формує частину загальної заборгованості.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №?27/03/25, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №?73666426 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, це стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення належних сум.
06 листопада 2025 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду не повідомив про причини неявки, клопотань, заяв або відзиву на позов до суду не надав.
За таких обставин, відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
На підставі статей 280 та 281 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, аналізуючи надані докази як у їх сукупності та взаємозв`язку, так і окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наявних доказів, умов кредитного договору та договору факторингу, а також встановлених фактів невиконання відповідачем своїх зобов`язань.
16 грудня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 73666426.
Згідно з умовами договору, товариство зобов`язувалося надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Сума позики становила 6?000,00 грн, строк позики 26 днів, фіксована процентна ставка становила 0,423?% від суми кредиту за кожен день користування позикою.
Договір укладено в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями із застосуванням електронного підпису та одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Кошти надавалися позичальнику шляхом безготівкового перерахування на його банківський рахунок, що підтверджується наданими сторонами документами та електронними підтвердженнями операцій.
27 березня 2025 року відповідно до Договору факторингу №?27/03/25 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором №?73666426 перейшло до позивача. Позивач набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 13?847,93 грн, з яких 6?000,00 грн становить заборгованість за основною сумою кредиту, 659,88 грн заборгованість за процентами за користування позикою, 6?288,05 грн заборгованість за пенею та 900,00 грн комісія за надання кредиту.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору складають умови, визначені за згодою сторін, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та принципів розумності і справедливості.
Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, що відтворюється у документі. На відміну від традиційної письмової форми, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частиною першою статті 6 цього ж Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача документа. Накладання електронного підпису засвідчує створення електронного документа.
Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, що підтверджує правомірність укладення кредитного договору №?73666426 та договору факторингу №?27/03/25 і створює для сторін усі відповідні правові наслідки.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно із Законом України «Про електронний цифровий підпис». Наявність електронного підпису сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, а також забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа. Це підтверджує правомірність укладення кредитного договору №?73666426 від 16 грудня 2024 року та договору факторингу №?27/03/25 від 27 березня 2025 року.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 6?588,05 грн, суд встановив, що згідно з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану та протягом тридцяти днів після його припинення у разі прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником банк або інший кредитодавець звільняється від права стягувати неустойку (штраф, пеню). Положення цього пункту поширюються на кредитні договори, укладені позикодавцем, та звільняють позичальника від сплати пені за прострочення, що виникло у період дії воєнного стану.
У зв`язку з цим нарахування пені позивачем у розмірі 6?588,05 грн суперечить зазначеним положенням закону і не підлягає стягненню. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені є необґрунтованими та залишаються без задоволення.
Разом із тим, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 7?559,88 грн, що включає основний борг за кредитом у сумі 6?000,00 грн, нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 659,88 грн та комісію за надання кредиту у розмірі 900,00 грн. Ці суми підлягають стягненню на користь позивача.
Відповідно до частин першої та третьої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана виконати певну дію на користь другої сторони (кредитора), зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати виконання цього обов`язку. Зобов`язання ґрунтуються на принципах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи, надані докази та умови кредитного договору підтверджують, що відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, що є підставою для часткового задоволення позову у зазначеній сумі.
В порушення частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що він не укладав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір №?73666426 від 16 грудня 2024 року та що заборгованість за ним була повернена позивачу. Наявні в матеріалах справи документи, включаючи кредитний договір, розрахунок заборгованості та договір факторингу №?27/03/25, підтверджують правомірність вимог позивача щодо стягнення непогашеної заборгованості.
Враховуючи викладене та положення законодавства, що регулює зобов`язальні правовідносини, суд вважає, що позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №?73666426 слід задовольнити частково. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 7?559,88 грн.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Згідно з частиною першою цієї статті, судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму судового збору, пропорційну задоволеній частині позову, що становить 1?653,04 грн.
Таким чином, суд визнає часткове задоволення позову обґрунтованим, залишаючи вимоги щодо стягнення пені в розмірі 6?588,05 грн без задоволення відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та норм, що регулюють відповідальність у період дії воєнного стану.
Враховуючи викладене, на підставі статей 203, 215, 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 554, 610612, 623, 625, 629, 10461050, 1054 Цивільного кодексу України та статей 2, 5, 12, 13, 15, 19, 7682, 141, 209, 258, 263265, 280282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014) 7?559,88 грн (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень вісімдесят вісім копійок) заборгованості за кредитним договором та 1?653,04 грн (одна тисяча шістсот п`ятдесят три гривні чотири копійки ) в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2025 року.
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Кудиба З. І.