Справа № 243/8419/24
Провадження № 2/243/398/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Рудь Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Розділ І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації, в обґрунтовування позовних вимог зазначив, що з 23.09.2017 він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2024 шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу 15 травня 2021 року за спільні кошти придбали транспортний засіб (легковий автомобіль) PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , який було зареєстровано на відповідача ОСОБА_3 . Відповідач у добровільному порядку вирішити питання щодо поділу майна не бажає. Вартість автомобілю згідно звіту № 31024-001 від 03.10.2024 становить 312720 грн. Просив визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , визнати за ОСОБА_3 право власності на вказаний автомобіль та стягнути з ОСОБА_3 на свою користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини цього автомобілю в сумі 156360 грн.

В ході розгляду справи представником позивача ОСОБА_2 було подано заяву про зміну предмета позову, згідно якої представник вказав, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_3 здійснила відчуження транспортного засобу (легковий автомобіль) PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 та наразі автомобіль не перебуває у власності відповідача. Тому позивач змінив предмет позову та остаточно просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості транспортного засобу (легковий автомобіль) PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 в сумі 156360 грн.

Відповідач ОСОБА_3 не погоджуючись з позовом через свого представника ОСОБА_4 , надіслала на адресу суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Вказала, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2024, яке набрало законної сили 18.10.2024. З метою збереження та поділу спільного майна подружжя та коштів отриманих від продажу спільного майна подружжя, враховуючи посилення постійних обстрілів наближених населених пунктів до міста Слов`янська Донецької області та і самого міста, 09.10.24 ОСОБА_3 продала ОСОБА_5 спірний автомобіль за 200000 грн. З наданими позивачем доказами вартості спірного автомобіля не погоджується, за відсутності висновку судової автотоварознавчої експертизи, позовні вимоги вважає безпідставними.

Представником позивача ОСОБА_2 надіслано на адресу суду відповідь на відзив, відповідно до якої останній вказує, що доводи відповідача у відзиві є безпідставними, оскільки позивач ОСОБА_1 не надавав своєї згоди на продаж спільного транспортного засобу PEUGEOT 308 та відповідних коштів від продажу не отримував, більше того, навіть не був про це повідомлений. Тобто, відповідач ОСОБА_3 здійснила його відчуження проти волі ОСОБА_1 . Крім того, вказаний договір купівлі-продажу є фіктивним, оскільки фактичного продажу не відбулося, кошти у розмірі 200000 грн. не передавались, сторони договору є близькими родичами - дочкою і матір`ю. Враховуючи вказані обставини, позивач ОСОБА_1 обґрунтовано просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості транспортного засобу PEUGEOT 308 у розмірі 156360 гривень.

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав частково, не заперечував щодо стягнення 1/2 згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 89 від 14.02.2025, просив суд задовольнити позовні вимоги в цій частині. Крім того суду пояснив, що спірний автомобіль вони з відповідачем придбали у шлюбі за спільні кошти, автомобіль є спільним набутим майном сторін, письмової згоди на відчуження вказаного автомобілю він не надавав, коштів від його продажу не отримував, автомобіль перебуває у нього на зберіганні, оскільки на нього було накладено арешт.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, не заперечував щодо стягнення 1/2 згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 89 від 14.02.2025, просив суд задовольнити позовні вимоги в цій частині, крім того суду пояснив, що згоди ОСОБА_1 на продаж спірного автомобіля не було, ніяких коштів за продаж автомобіля він не отримував.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Суду пояснила, що з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано 17.09.2024. З 2022 року ОСОБА_1 перестав підтримувати їх родину. 09.03.2022 вона з дитиною була вимушена евакуйовуйся з міста Слов`янськ Донецької області. Вважає, що спірний автомобіль PEUGEOT 308 був придбаний в травні 2021 року за її особисті кошти, які вона отримала від продажу своєї «дошлюбної» квартири, отже фактично автомобіль не є спільною сумісною власністю сторін. 09 жовтня 2024 року вона продала спірний автомобіль своїй матері ОСОБА_5 з метою повернення боргів, які вона мала у зв`язку з необхідністю утримання їх спільної з ОСОБА_1 дитини. Вона була вимушена позичати кошти у матері на утримання своєї сім`ї, тому в рахунок погашення боргу, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, їй довелось продати спірний автомобіль. 18 вересня 2024 року вона телефоном повідомила ОСОБА_1 про продаж спірного автомобіля, на що останній усно надав свою згоду. Автомобіль був проданий за 200000 грн. Вказала, що кошти за автомобіль, які вона отримала від ОСОБА_5 були використані нею виключно в інтересах сім`ї та в інтересах їх спільної дитини, яка перебуває на її утриманні. Грошові кошти за продаж автомобіля ОСОБА_1 вона не перераховувала, оскільки останній не надав їй відповідних реквізитів.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2024 забезпечено позов ОСОБА_1 , за заявою його представника ОСОБА_2 , накладено арешт на транспортний засіб (легковий автомобіль) марки PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 .

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2024, об`єднано позовні вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з позовними вимогами за первісним позовом, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , здійснено перехід з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2024 заяву представника позивача ОСОБА_2 про зміну предмета позову прийнято до розгляду.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2024 у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2024 за клопотанням ОСОБА_3 призначено у справі судову авто-товарознавчу експертизу щодо ринкової вартості автомобіля PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Проведення експертизи доручено Донецькому відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2024 поновлено провадження у справі у зв`язку зі неможливістю проведення експертизи Донецьким відділенням Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2025 призначено у справі судову авто-товарознавчу експертизу щодо ринкової вартості автомобіля PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , проведення якої доручено Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2025 поновлено провадження у справі у зв`язку надходженням до суду висновку експерта.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2025 справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2025 закрито провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя у зв`язку із відмовою позивача від позову.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2017 року, що був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 446.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Як вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 762- від 12.08.2024 та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 762- від 12.08.2024, ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеними особами, фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2024 у справі № 243/7053/24 шлюб сторін було розірвано. 18 жовтня 2024 року вказане рішення суду набрало законної сили, що вбачається з відомостей з ЄДРСР у справі № 243/7053/24.

У період перебування у шлюбі 15 травня 2021 року сторонами придбано автомобіль транспортний засіб (легковий автомобіль) PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 15.05.2021.

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2024/4924142 від 09.10.2024, ОСОБА_3 здійснила продаж транспортного засобу (легковий автомобіль) PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 10.10.2024, транспортний засіб (легковий автомобіль) PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , 10 жовтня 2024 року був зареєстрований за ОСОБА_5 .

Як вбачається зі звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 31024-001, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 від 03.10.2024, дійсна ринкова вартість КТЗ марки PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , на дату оцінки становить 312720 грн.

В свою чергу, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 89 від 14.02.2025, проведеної експертом Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» В. Лелет, дійсна ринкова вартість автомобіля PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , станом на день складання висновку експерта, у стані на момент огляду, становить 284392,57 грн.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, встановлена у статті 60 СК України презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи положення статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, встановивши обставини справи, виходячи із наведених вимог закону, засад рівності часток подружжя у їхньому спільному майні, суд приходить до обґрунтованого висновку, що автомобіль PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , було придбано за спільні грошові кошти сторін, під час перебування їх у шлюбі, але враховуючи, що на момент розгляду справи вказаний автомобіль було відчужено відповідачем ОСОБА_3 поза волею співвласника ОСОБА_1 на користь третьої особи ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 має право вимагати стягнення з відповідача ОСОБА_3 1/2 частини ринкової вартості спірного автомобіля.

Спростовуючи презумпцію спільності права власності подружжя на вищевказаний автомобіль, відповідачем ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Також твердження сторони відповідача ОСОБА_3 щодо продажу спірного автомобіля зі згоди позивача ОСОБА_1 та використання грошових коштів отриманих від його продажу в інтересах сім`ї суд вважає безпідставними та недоведеними, оскільки як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами вони фактично припинили шлюбні відносини з березня 2022 року та з цього часу не проживають однією сім`єю, мають конфліктні стосунки. Продаж спірного автомобіля було здійснено відповідачем 09.10.2024 своїй матері ОСОБА_5 , тобто у період після ухвалення Слов`янським міськрайонним судом Донецької області рішення про розірвання шлюбу сторін від 17.09.2024 та до набрання ним законної сили. Проте незважаючи на те, що шлюб сторін на момент продажу автомобіля юридично розірваний не був через не набрання рішенням суду законної сили, судом встановлено, що сторони фактично не проживали однією сім`єю, не вели спільного господарства, не підтримували сімейні відносини та не виконували обов`язків як членів подружжя щодо один одного. Відповідач у судовому засіданні фактично підтвердила, що кошти від продажу автомобіля були використані нею на своє утримання та утримання їх неповнолітньої дитини. Доказів наявності згоди позивача ОСОБА_1 на продаж вказаного автомобілю та його обізнаність про здійснення такого продажу, стороною відповідача суду не надано. Отже твердження відповідача про здійснення продажу спірного автомобіля та використання коштів отриманих від його продажу в інтересах сім`ї не є слушними.

Таким чином, судом не встановлено, що укладення відповідачем договору про продаж спірного автомобіля, який має режим спільного майна, набутого у період шлюбу, на користь своєї матері та використання нею коштів від продажу на своє утримання було здійснено відповідачем ОСОБА_3 в інтересах сім`ї, зокрема і в інтересах позивача ОСОБА_1 .

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути 1/2 частину ринкової вартості автомобіля PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 , що згідно висновку експерта № 89 від 14.02.2025, становить 142196,29 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1421,96 грн.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Згідно ст. 137 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Згідно ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: договір про надання професійної правової допомоги від 23.09.2024, акт наданих послуг від 20.08.2025, квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.10.2024, 01.11.2024, 14.11.2024, 17.06.2025.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2024 року між адвокатом Берзінем С.Л. та позивачем ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги, згідно п. 1 якого, адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правової допомоги (адвокатські послуги) ОСОБА_1 та виконувати пов`язані з цим доручення Клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а ОСОБА_1 зобов`язується оплатити надання такої допомоги (послуги) та фактичні витрати, пов`язані з її (їх) наданням та необхідні для виконання цього Договору, а також виплатити гонорар успіху у випадку досягнення Адвокатом результату, визначеного п. 4.4.-4.5. цього Договору, у порядку та строки, узгоджені Сторонами та/або цим Договором.

Згідно акта наданих послуг від 20.08.2025, представником позивача зазначено, що ним була надана позивачу наступна правова допомога:

- складання та подання позовної заяви про визнання спільного сумісною власністю та поділ майка подружжя до суду, тривалість складання - 5 годин, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальною вартістю 5000 грн.;

- складання та подання заяви про забезпечення позову у справі № 243/8419/24 тривалість складання - 3 години, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальною вартістю 3000 грн.;

- складання та подання заяви про зміну предмета позову у справі № 243/8419/24, тривалість складання - 1 година, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальною вартістю 1000 грн.;

- складання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву у справі № 243/8419/24, тривалість складання - 3 години, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальною вартістю 3000 грн.;

- складання та подання відповіді на відзив на позовну заяву у справі № 243/8419/24, тривалість складання - 2 години, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальною вартістю 2000 грн.;

- участь у судових засіданнях, призначених на 04.11.2024, 25.11.2024, 16.12.2024, 06.01.2025, 02.06.2025, 18.06.2025, 08.09.2025 у справі № 243/8419/24, тривалість - 7 годин, з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальною вартістю 7000 грн.

На виконання умов вищевказаного договору про надання правової допомоги від 23.09.2024, позивач ОСОБА_1 сплатив адвокату Берзіню С.Л. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.10.2024 8000 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.11.2024 5000 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 14.11.2024 4000 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.06.2025 4000 грн., всього на загальну суму 21000 грн.

Згідно правових висновків, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (Постанова Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Так, заперечуючи щодо стягнення витрат на правову допомогу, відповідач ОСОБА_3 посилалася на те, що витрати позивача на правову допомогу є значно завищеними та такими, що не відповідають критеріям реальності та співмірності. Крім того, надані позивачем квитанції до прибуткового касового ордеру складені з порушенням вимог чинного законодавства та не підтверджують реальність оплати витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене, суд частково погоджується із запереченням відповідача та з огляду на підтвердження позивачем факту надання правової допомоги та понесенням останнім певних витрат, з урахуванням складності справи та усталеної судової практики з розгляду подібних справ, ціни позову, витраченого часу представника позивача при наданні правової допомоги, суд вважає, що витрати на правову допомогу в частині складання позовної заяви вартістю 5000 грн., заяви про забезпечення позову вартістю 3000 грн., заяви про зміну предмета позову вартістю 1000 грн., відзиву на зустрічну позовну заяву вартістю 3000 грн., відповіді на відзив на позовну заяву вартістю 2000 грн., протягом 14 годин є неспівмірними та значно завищеними з огляду на складність даної справи та усталеної судової практики з розгляду подібних справ, у зв`язку із чим вказані витрати підлягають зменшенню до 7000 грн.

Також судом враховано, що представник позивача ОСОБА_2 приймав особисто участь в судових засіданнях 04.11.2024 21 хвилина, 25.11.2025 46 хв. 16.12.2025 46 хв., 06.01.2025 6 хв., 02.06.2025 7 хвилин, 18.06.2025 1 год. 16 хв., 10.11.2025 1 год. 2 хв., 01.12.2025 54 хв., 08.12.2025 37 хв., загальний час участі представника позивача ОСОБА_2 у судових засіданнях 5 годин 55 хвилин.

Тому суд вважає за можливо зменшити розмір зазначених витрат на участь представника позивача у судових засіданнях до 5000 грн.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за можливе, зменшити загальний розмір витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 56, 60, 61, 63, 66-70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5-8, 12-19 , 23, 89, 128, 131, 133, 137, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 грошову компенсацію вартості 1/2 (однієї другої) частини автомобілю PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 в сумі 142196 (сто сорок дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 29 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь держави судовий збір в сумі 1421 (одна тисяча чотириста двадцять одна) гривня 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 витрати на правову допомогу в сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2024 року, а саме арешт на транспортний засіб (легковий автомобіль) марки PEUGEOT 308, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску: 2011, об`єм двигуна: 1598 см. куб., колір: білий, VIN: НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.Г. Пронін