Cправа № 563/1612/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

09.12.2025 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Миколайчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіра Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 17 600 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 43468 від 15 серпня 2021 року та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором № 43468 від 15 серпня 2021 року та додатковою угодою № 2 від 13 вересня 2021 року, у зв`язку з чим станом на 01 вересня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 17 600 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, у заяві також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом здійснення виклику через офіційний сайт "Судова влада України".

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти такого вирішення справи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15 серпня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Авіра Груп" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 43468, строком на 30 днів, тобто до 13 вересня 2021 року. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 грн., що підтверджується підтвердженням про переказ коштів ТОВ "Платежі Онлайн" від 07 липня 2025 року.

13 вересня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Авіра Груп" та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до якої сторони погодили продовжити строк дії Договору № 43468 на термін 30 днів, тобто до 13 жовтня 2021 року.

Відповідно до наданого розрахунку станом на 01 вересня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 17 600 грн., з яких 4 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 113 600 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат.

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед Банком.

Відповідач можливістю заперечити надані розрахунки банком не скористався, оскільки в судове засідання не з`явився, відзиву чи інших письмових заперечень до суду на позов не подав.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Представником позивача також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., на підставі: Договору про надання правничої допомоги № 160125-ЮР від 16 січня 2025 року та протоколу узгодження договірної ціни до даного договору, Детального опису робіт від 01 вересня 2025 року, у якому наявний перелік наданих послуг адвокатом Сідак-Жаровою Н.О., пов`язаних із складанням позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 , вивченням матеріалів справи та надання усної консультації, складання позовної заяви, вартість послуг оцінено в 7 000 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, повинен ґрунтуватись на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Водночас суд наголошує на відсутності обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних витрат на правничу допомогу до 3 500 грн. Саме такий розмір витрат суд вважає розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 280-289, 353, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіра Груп" заборгованість за кредитним договором № 43468 від 15 серпня 2021 року у розмірі 17 600 (сімнадцять тисяч шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіра Груп" сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Корецьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авіра Груп", зареєстроване місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул.Кирилівська, 1-3-А, секція С, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.А. Загородько