ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження процесуального строку

15 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2025 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про оформлення трудової книжки як на позаштатного працівника та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2025 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про оформлення трудової книжки як на позаштатного працівника та відшкодування моральної шкоди

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що його дохід складає 2 250 грн. 00 коп., які менше рівня прожиткового мінімуму - 3028 грн. 00 коп.

На підтвердження майнового стану надано довідку з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за № 3331 від 19 вересня 2025 року про отримання ОСОБА_1 призначеної компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі по догляду за ОСОБА_2 , де зокрема зазначені компенсаційні виплати позивачу за 2023 -2024 рік.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2025 року, для сплати судового збору, зазначено, що згідно довідки з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за № 3331 від 19 вересня 2025 року про отримання ОСОБА_1 призначеної компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі по догляду за ОСОБА_2 , в якій зазначені компенсаційні виплати позивачу за 2023 та 2024 роки, встановлено, що річний доход позивача за 2024 рік складає 27 000 грн. (щомісячна сума компенсації становить 2250 грн. * 12 місяців = 31 068 грн.)

За подачу апеляційної скарги на ухвалу суду ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Провівши арифметичні розрахунки суд встановив, що 5% від суми річного доходу скаржника, а це 27 000 грн., складає 1350,00 грн., тобто сума судового збору, яку необхідно сплатити ОСОБА_1 605,60 грн. не перевищує 5% його річного доходу за попередній 2024 календарний рік, що повністю спростовує доводи скаржника про його неспроможність сплатити судовий збір.

ОСОБА_1 , 28 листопада 2025 року, подав до Дніпровського апеляційного суду заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з тяжким матеріальним станом з місячним доходом нижче рівня прожиткового мінімуму ОСОБА_1 важко звертатися до суду, тому що потрібно 30 грн. на поштові послуги, які він використав на звернення до суду. Хворіє, хворіє мати яку він доглядає, відсутні кошти на конверт та поштові послуги.

Суддя повинен з`ясувати, чи можливо годуватися, одягатися за ці кошти та належним чином відреагувати, але суд тлумачить, що місячний дохід позивача перевищує 3 028,00 грн., а суд повинен вираховувати процент від річного доходу.

Суддя не бере до уваги те, що судовий збір перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350 грн.

Суд не оцінює специфічний, доречний та важливий аргумент по справі, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, тому позивач просить звільнити його від сплати судового збору по даній справі, у зв`язку з тим, що судовий збір перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1350 грн.

Для підтвердження свого майнового стану до заяви про відкриття провадження по справі після усунення недоліків додано копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03 березня 2025 року № 0482-25-04677 виданої ОСОБА_1 , за період з січня 2024 року по грудень 2024 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року у справі № 697/2951/19 (провадження № 61-16827св21) зазначено, що: «єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд в порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачафізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз частин першої, другої статті 8 Закону УкраїниПро судовий збірдає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддярівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

ОСОБА_1 до клопотання про звільнення від сплати судового збору, додано копію довідки № 0482-25-04677 від 03.03.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.03.2025 виданої ОСОБА_1 , за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, складає 27344,19 грн., що є недостатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, адже з цієї довідки не вбачається, що розмір судового збору (605,60 грн.) перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік (2024 рік), у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, передбачений законом розмір судового збору за подання апеляційної скарги не є надмірним та не свідчить про наявність перешкод у доступі до правосуддя.

Крім того, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на п. 11 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», а саме, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, є помилковим, оскільки предметом даного позову є оформлення трудової книжки як на позаштатного працівника та відшкодування моральної шкоди, а не відшкодуванння шкоди завданої державою.

Згідно з положеннями ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити скаржнику строк, раніше установлений судом (ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року) для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору у розмірі 605 гривні 60 копійок) на десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.127,185,357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Продовжити позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2025 року, надавши десять днів з дня отримання цієї ухвали.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: