РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 562/343/25,

учасники справи:

: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 01.07.2024-100000793 від 01 липня 2024 року в розмірі 13280 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 01 липня 2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 01.07.2024-100000793. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн строком на 124 дні зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на дату позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 13280грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн, по процентах в розмірі 6200 грн, комісії 1080 грн та неустойки 2000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр".

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року справу передано за територіальною підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою від 19 березня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

03 вересня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача. В яких, вказала, що возовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Відсутні правові та фактичні підстави для стягнення з неї коштів.

Позивач всупереч вимог ст.81 ЦПК України не надав суду доказів на ствердження позовних вимог. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги покликається на те, що вона ніби-то укладала кредитний договір, який підписувався електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора і був надісланий на її номер телефону, який зазначений був в Кредитному договорі.

Позивачем не надано жодного доказу, що вона зверталася до ТОВ «Споживчий центр» з проханням надати кредитні кошти. Відсутні докази, що вона надавала позивачу свої індивідуальні дані та згоду на їх оброблення. Не надано жодного доказу отримання нею кредитного договору, ознайомлення з його умовами та підписання його. Не надано доказів належності номеру телефону, на який надсилалися одноразові ідентифікатори, саме їй. Також відсутні докази, що її було ознайомлено з усіма Умовами та Правилами надання грошових коштів та якими саме.

Як вбачається із приєднаних документів вона би мала як мінімум двічі підписувати документи, тобто, мало б бути два одноразових ідентифікаторів, а саме - Пропозицію про укладення договору, заявку на отримання кредиту, Відповідь позичальника про акцепт, також і Правила надання грошових коштів окремо.

Крім того, у приєднаних документах не міститься жодного доказу на підтвердження укладення кредитного договору, а саме видачі Товариством коштів (копії квитанції, меморіального ордеру тощо). Також, відсутні будь-які докази видачі їй кредитної картки.

Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Приєднана інформація з її даними, також лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (iPay.ua )є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася банківська карта клієнту, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, довідка/лист не є первинними документами та можуть бути сформовані у будь-який час зі змістом, що вигідним для позивача.

Так як, позивачем не надано доказів на підтвердження видачі їй та у який саме спосіб, визначений Умовами кредитної картки та розміру наданого кредиту у виді встановленого ліміту на певну суму на відкритому рахунку, тому вказане свідчить про неукладеність зазначеної угоди та безпідставність позовних вимог. Також вказує, на те, що довідка-розрахунок заборгованості є неналежним доказом у справі.

У позовній заяві представник позивача просить проводити розгляд справи за відсутністю представника ТОВ "Споживчий центр".

Відповідач в письмових поясненнях просить справу слухати у її відсутність та її представника.

Суд, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 01 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 01.07.2024-100000793 (кредитної лінії), підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е654, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), заявкою кредитного договору № 01.07.2024-100000793 (кредитної лінії), відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору № 01.07.2024-100000793 (кредитної лінії), інформаційним повідомленням позичальника.

За умовами кредитного договору, сума кредиту: 4000 грн; строк, на який надається кредит - 124 дні з дати його надання; дата повернення кредиту 01 листопада 2024 року; процентна ставка - фіксована незмінна процетна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту -360 грн. та 360 грн. за обслуговування кредитної заборгованості; неустойка: 40 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п.4.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-36ХХ-ХХХХ-3220.

Видача позивачем 01 липня 2024 року коштів в сумі 4000 грн за договором кредиту № 01.07.2024-100000793 на картку відповідача 933220 (номер транзакції в системі iPay.ua 440492600) підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 1-3001 від 30 січня 2025 року.

За довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 01.07.2024-100000793 від 01 липня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 13280 грн та складається із заборгованості за основним боргом в сумі 4000 грн, заборгованості за процентами в сумі 6200 грн, комісія 1080 грн та неустойки в сумі 2000 грн.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Надані позивачем пропозиція про укладення кредитного договору, довідка-розрахунок, довідка про перерахування коштів містить інформацію щодо предмета доказування, одержані позивачем в порядку, встановленому законом, підтверджують обставини справи, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Доводи відповідача щодо відсутності доказів укладення договору, підписання його відповідачем, отримання картки, відкриття рахунку, видачі коштів кредиту суд до уваги не бере, адже дані твердження спростовані матеріалами справи.

Докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та неустойки в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні, а отже, позов належить задовольнити.

За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 01.07.2024 -100000793 від 01.07.2024 у розмірі 13280 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) суму сплачену позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А,

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя -