Справа № 472/1130/24
Провадження №6/472/17/25
УХВАЛА
13 листопада 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Дівульської А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у селищі Веселинове Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 15 липня 2025 року по цивільній справі № 472/1130/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,
25 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі № 472/1130/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на незадовільний матеріальний стан та відсутність коштів для погашення суми одним платежем.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на незадовільний матеріальний стан, зазначила, що не працює, доглядає за матір`ю, та на даний час не може погасити всю суму одним платежем.
В судове засідання представник стягувача ПАТ "СК "Арсенал Страхування" не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду 05.11.2025 року представник стягувача ОСОБА_2 подала заперечення, в яких занзачила, що заява не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 до своєї заяви не надала жодних доказів, які підтверджують те, що вона в силу тих чи інших обставин не може виконати рішення суду. 10.11.2025 року представник стягувача подала клопотання про розгляд заяви у її відсутність.
Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2025 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ "СК "Арсенал Страхування" стягнуто суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 79 426 гривень 85 копійок, та стягнуто судовий збір в розмірі 3 028 гривень. Рішення суду набрало законної сили 26 серпня 2025 року.
Згідно з статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Порядок виконання судового рішення визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Отже, за змістом вказаних норм права відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.
Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26 червня 2013 року, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).
Звертаючись до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення, ОСОБА_1 посилалася на погіршення свого матеріального становища (зменшення рівня доходів). Також звертала увагу на те, що вона здійснює догляд за своєю матір`ю, наразі не працює, а тому з урахуванням викладеного вона не має можливості оплатити всю стягнуту з неї рішенням суду суму.
На підтвердження викладених обставин ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 не надала достатніх, належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про її скрутне матеріальне становище та були переконливою підставою для розстрочення виконання рішення.
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з клопотанням про розстрочення виконання рішення, суд повинен встановлювати наявність у такої особи реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, депозитів, активів у фінансових установах. Незадовільний матеріальний стан також підтверджується документами про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.
Суд вважає за необхідне звернути увагу, що складне матеріальне становище та здійснення догляду за матір`ю, не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочення виконання рішення суду. До того ж, ОСОБА_1 до своєї заяви взагалі не надала будь-яких доказів.
Також суд враховує, що посилаючись на свій незадовільний матеріальний стан заявником не надано доказів про відсутність у неї рухомого чи нерухомого майна. До заяви про розстрочення виконання судового рішення заявник не надала жодних доказів відсутності грошових коштів на банківських рахунках або про відсутність таких рахунків.
Недостатність (за мірками боржника) коштів для погашення боргу не може бути самостійною підставою для розстрочення виконання судового рішення за статтею 435 ЦПК України.
З огляду на викладене, посилання заявника та зазначені нею доводи не свідчать про наявність достатніх та виключних підстав, які утруднюють виконання рішення, що є необхідною умовою для розстрочення виконання рішення суду.
Таким чином, встановивши зазначені обставини, у відповідності до вищевказаних вимог закону, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 435 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 15 липня 2025 року по цивільній справі № 472/1130/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали суду скдадено 18 листопада 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко