КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/4256/19 Головуючий у І інстанції Радзівіл А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича - адвоката Коваля Ростислава Олександровича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 рокуу справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

5 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горенка Євгена Борисовича, заінтересовані особи Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк, в якій просила суд:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича щодо відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 від 23 жовтня 2024 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 23 жовтня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Євгеном Борисовичем у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3.

В обґрунтування скарги зазначала, що 01 листопада 2024 року їй стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Євгеном Борисовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь АТ КБ «Приватбанк».

Виконавче провадження розпочате на підставі виконавчого листа виданого БроварськимміськрайоннимсудомКиївської області від 03 вересня 2024 року у справі №361/4256/19.

Заявник вказувала, що постанова про відкриття виконавчого провадження на її адресу не надходила, про її існування вона дізналася з додатку «Дія», так як виявила, що в неї заблокований банківський рахунок.

Звертає увагу суду, що з червня місяця 2023 року її фактична адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Жодних повідомлень, листів, постанов та інших письмових документів від приватного виконавця Горелика Є.Б. на її адресу не надходило взагалі.

Після ознайомлення з текстом постанови про відкриття виконавчого провадження, виявилось, що приватний виконавець, всупереч вимогам чинного законодавства, прийняв виконавчий документ до виконання.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем зазначена наступна адреса реєстрації (проживання) скаржника: АДРЕСА_2 .

Однак, вказана адреса її реєстрації (перебування) є неправильною, вона давно в місті Бровари не проживає, не зареєстрована, та до даної адреси не має жодного відношення. Адреса її реєстрації (проживання) в місті Бровари була зазначена ще на момент подачі позову у 2019 році.

Скаржник не проживає в місті Бровари та на території Київської області, не працює на території Київської області, та не має майна, яке знаходиться в виконавчому окрузі Київської області. Про її проживання в місті Києві відомо і відповідачу - АТ КБ «Приватбанк», оскільки судовий спір з приводу невиконання банком свої зобов`язань ще відбувається. Станом на сьогоднішній день відповідач АТ КБ «Приватбанк» всі кошти по вкладу їй так і не повернув, продовжує протиправно їх утримувати з 2015 року.

Заявник вказувала, що виконавчий документ (виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2024 року №361/4256/19) пред`явлено не за місцем виконання, тому існують підстави для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 від 23 жовтня 2024 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б.

УхвалоюБроварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича щодо відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 від 23 жовтня 2024. Визнанопротиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 23 жовтня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Євгеном Борисовичем у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_4.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича звернувся його представник - адвокат Коваль Р.О., який, посилаючись на неправильне застосування судом положень матеріального права, зокрема статей 24 та 26 Закону України «Про виконавче провадження», просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до положень частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа вносить постанову про відкриття виконавчого провадження. На момент відкриття виконавчого провадження, в силу положень вказаного Закону виконавець керується виключно виконавчим документом, пред`явленим йому на примусове виконання, та відомостями, підтвердженими належними доказами, які надає стягувач разом із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Закон не передбачає ні інструментів, ні можливості приватному виконавцеві до відкриття виконавчого провадження вчиняти виконавчі дії чи розшук боржника, встановлювати обставини чи здійснювати перевірку майнового стану боржника, а тим більше ставити під сумнів судове рішення та адресу боржника, вказану у виконавчому документів.

Скаржник звертає увагу на те, що саме на боржника покладається обов`язок повідомити як суд, так і виконавця, про зміну свого місця проживання чи реєстрації відповідного місця.

Скаржник вказує на необхідність застосування у даних правовідносинах правових позицій, наведених Верховним Судом у постанові від 09.12.2020 по справі №460/3537/20, зокрема про те, що якщо адреса місця проживання/перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем вимог Закону №1404-VІІІ, є правомірним.

Представник стягувача АТ КБ «ПриватБанк» Аніщенко Б.С. у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про свою згоду із доводами скарги, просить її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Так, представник стягувача вказує, що починаючи з 2019 року та протягом всього судового розгляду справи №361/4256/19 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року у справі №361/4256/19, у квітні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про повернення стягненого за скасованим рішенням, посилаючись на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення пені задоволено частково.

На момент звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду із заявою про поворот виконання рішення, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за тією ж адресою: АДРЕСА_3 .

Представник стягувача звертає увагу суду на те, що в порушення вимог частини першої статті 131 ЦПК України, ОСОБА_1 , змінивши своє місце проживання уже після відкриття провадження у справі за заявою АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання рішення, не виконала свій процесуальний обов`язок та не повідомила суд про зміну свого місця проживання, що в подальшому мало наслідки, які є предметом розгляду у даному провадженні.

Таким чином, суд видав виконавчий документ у справі №361/4256/19 про стягнення з ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення, в якому зазначив місце проживання боржника на основі тих даних, які містилися в матеріалах справи та були перевірені судом на момент відкриття судового провадження за заявою АТ КБ «ПриватБанк» про повернення стягненого за скасованим рішенням.

Представник стягувача вважає, що дії боржника ОСОБА_1 можуть містити ознаки уникнення виконання судового рішення, з огляду на те, що 05.11.2024 року остання зверталась до суду із заявою про зупинення виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2024 року №361/4256/19.

ОСОБА_1 не скористалась своїм правом, передбаченим положеннями частини першої статті 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Є.Б.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина третя статті 360 ЦПК України).

В судове засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, що у відповідності до вимог частини другої статті 372 ЦПК України, не перешкоджає розляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Таргоній Д.О., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» укладено Договір № SAMDN6158 (вклад «Копилка») про банківський строковий вклад, відповідно до якого, ОСОБА_2 передала банку, а останній прийняв на зберігання депозит у сумі 3000 доларів США, який з урахуванням внесених коштів за 2011-2012 рр. зріс до загальної суми 11200 (одинадцять тисяч двісті) доларів США.

Проте, банк, всупереч вимогам клієнта та умовам договору, вклад не повернув, що змусило ОСОБА_2 звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року позов ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором банківського вкладу задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 кошти за договором банківського вкладу в розмірі 11200 доларів США.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 07 вересня 2016 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2018 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишено без задоволення. Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 7 вересня 2016 року залишено без змін.

Матеріалами справи встановлено, що рішення суду у вищевказаній справі не виконано.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2019 року (справа № 589/5061/15-ц) визнано ОСОБА_1 правонаступником прав і обов`язків ОСОБА_2 за договором SAMDN6158 (вклад «Приватбанк») від 12 квітня 2010 року, та замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №52944396 відкритого за виконавчим листом у цивільній справі № 589/5061/15-ц виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 21 жовтня 2016 року з стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. про заміну сторони виконавчого провадження від 19 березня 2019 року у ВП № 52944396 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 09 вересня 2019 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення пені у справах № 361/4256/19, № 361/4258/19, № 361/4260/19, № 361/4320/19, № 361/4321/19, № 361/4322/19, № 361/4324/19, призначено підготовче засідання.

13 листопада 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто із Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за договором банківського вкладу №SAMDN6158 від 12 квітня 2010 року у розмірі 273 952 грн, стягнуто із Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 2739, 52 грн.

03 червня 2020 року постановою Київського апеляційного суду, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Косерційний банк «Приватбанк» - залишено без задоволення. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2022 року касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року - скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк про захист прав споживачів та стягненні пені - відмовлено.

У квітні 2023 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» із заявою про повернення стягненого за скасованим рішенням, посилаючись на те, що 26.06.2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левіцькою Аллою Сергіївною було відкрито ВП №62426979 з примусового виконання виконавчого листа №361/4256/19, виданого 24.06.2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пені за договором банківського вкладу від 12 квітня 2010 року № SAMDN6158 у розмірі 273 952,00 грн, вказане виконавче провадження закрите 16.07.2020 року у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, що видав виконавчий документ.

30 листопада 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області, допущено поворот виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року (справа № 361/4256/19) щодо стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пені за договором банківського вкладу № SAMDN6158 від 12 квітня 2010 року у розмірі 273 952 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 273 952 гривні в порядку повороту виконання судового рішення у справі 361/4256/19 за відповідним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року.

28 травня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поворот виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року задоволено. Допущено поворот виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року (справа № 361/4256/19) щодо стягнення із акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пені за договором банківського вкладу №SAMDN6158 від 12 квітня 2010 року у розмірі 273 952 грн 00 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 273952 грн 00 коп. в порядку повороту виконання судового рішення у справі № 361/4256/19 за відповідним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року.

03 вересня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №361/4256/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 273 952 грн 00 коп в порядку повороту виконання судового рішення у справі №361/4256/19 за відповідним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Є.Б. від 23.10.2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 про примусове виконання виконавчого листа №361/4256/19, виданого 03.09.2024 Броварським міськрайонним судом Київської області.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем зазначена наступна адреса реєстрації (проживання) скаржника: АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2023/004392798 від 12.06.2023 року, з 12 червня 2023 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця Горелика Є.Б. щодо відкриття виконавчого провадження, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3, суд першої інстанції дійшов наступних висновків:

- відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

- в іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо);

- ОСОБА_1 в матеріалах справи № 361/4256/19 зазначає неодноразово адресою свого місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 , проте представник АТ КБ «ПриватБанк»у заявах зазначає місце її реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим приватний виконавець виконавчого округу Київської області Горелик Є.Б. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, зазначаючи адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункта 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами першою, другою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIIІ визначено вимоги до виконавчого документа, а саме, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 1404-VIIІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (пункт 10).

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

На підставі частини першої статті 28 Закону № 1404-VIIІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частинами першою, другою статті 25 Закону № 1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382-IV) установлено, що «місце перебування» - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; «місце проживання» - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; «реєстрація» - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку».

Частиною другою статті 2 Закону № 1382-IV визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802; далі - Інструкція № 512/5, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

Абзацом 4 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться (яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

За змістом пункту 13 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою (додаток 3).

Аналіз положень Закону №1404-VIII дозволяє дійти висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року в справі № 804/6996/17, від 30 квітня 2020 року №580/3311/19.

Таким чином, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, у яких зазначено місце проживання/ перебування боржника або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться в межах його виконавчого округу.

За змістом частини першої статті 4 Закону № 1404-VIIІ у виконавчому документі обов`язково зазначається адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

На підставі частини першої статті 28 Закону № 1404-VIIІ постанови про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанови, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виходячи із системного тлумачення частини першої статті 4, частини першої статті 28 Закону № 1404-VIIІ у виконавчому документі має бути зазначено адресу місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), або місцезнаходження майна боржника, які знаходяться у межах виконавчого округу приватного виконавця. Саме за зазначеною у виконавчому документі адресою приватний виконавець в силу положень частини першої статті 28 Закону № 1404-VIIІ зобов`язаний надіслати, зокрема, постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, положення статті 28 Закону № 1404-VIIІ встановлюють імперативний обов`язок приватного виконавця надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що обумовлює відсутність меж розсуду у приватного виконавця при визначенні адреси боржника.

Такий висновок про необхідність направлення постанов про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 19 серпня 2020 року в справі № 520/9978/18 (пункти 52-53), від 08 квітня 2020 року в справі № 804/6996/17 (пункт 39).

Отже, при надходженні виконавчого документа приватний виконавець зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених частиною першою статті 4 Закону № 1404-VIIІ, зокрема, прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У випадку, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, тобто якщо адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), що вказана у виконавчому документі, або місцезнаходження майна боржника не знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, він зобов`язаний повернути виконавчий документ без виконання відповідно до приписів пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII.

Якщо ж виконавчий документ пред`явлено до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення обов`язково додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця (абзац 4 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5).

Таким чином, ураховуючи наведене вище нормативне регулювання та праворозуміння, правильне вирішення спору у вказаних категоріях справ залежить від того, чи знаходиться адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, що вказана у виконавчому документі, в межах виконавчого округу приватного виконавця. Якщо адреса місця проживання/перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, то відкриття виконавчого провадження, за умови дотримання приватним виконавцем інших вимог Закону № 1404-VIII, є правомірним.

Якщо ж адреса місця проживання або місця перебування боржника (фізичної особи) або місцезнаходження майна боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться поза межами виконавчого округу приватного виконавця, приватний виконавець зобов`язаний повернути такий виконавчий документ.

Аналогічні висновки наведені Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2020 року по справі № 460/3537/20.

З матеріалів даної справи вбачається, що у виконавчому листі №361/4256/19, виданому Броварським міськрайонним судом Київської області 03 вересня 2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 273 952 грн 00 коп, зазначаена адреса проживання боржника ОСОБА_1 : : АДРЕСА_2 .

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції вважав, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо фізичної особи - боржника має відбуватись за зареєстрованим місцем проживання боржника: АДРЕСА_5 .

Поряд із цим, визнаючи протиправними дії приватного виконавця Горелика Є.Б. щодо відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції не зазначив, порушення яких саме правових норм допущено суб'єктом оскарження.

Вирішуючи дане питання, суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 24 Закону № 1404-VIII та не врахував, що відкриваючи виконавче провадження, приватний виконавець керувався виключно виконавчим документом, пред`явленим йому для примусового виконання.

Колегія суддів критично оцінює висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_1 в матеріалах справи № 361/4256/19 зазначає неодноразово адресою свого місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 , проте представник АТ КБ «ПриватБанк»у заявах зазначає місце її реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Так, зі справи вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду першої інстанції із заявою про повернення стягненого за скасованим рішенням у квітні 2023 року.

На момент звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду із заявою про поворот виконання рішення, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за тією ж адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вимог частини першої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 28 травня 2024 року у справі №361/4256/19 вбачається, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомленою про судове засідання по розгляду заявиАТ КБ «Приватбанк» про поворот виконання судового рішення, призначене Броварським міськрайонним судом Київської області на 30 листопада 2023 року, що стало підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Однак, вочевидь, подаючи у січні 2024 року апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 в силу вимог частини першої статті 131 ЦПК України, зобов`язана була повідомити суд про те, що змінилось місце реєстрації її проживання.

Поряд із цим, матеріали справи не місять даних про те, що після реєстрації зміни місця проживання на адресу: АДРЕСА_4 , а саме після 12 червня 2023 року, ОСОБА_1 повідомляла про це суд або АТ КБ «Приватбанк».

Наслідком такої поведінки позивача ОСОБА_1 стало те, що у виконавчому листі № 361/4256/19 від 03 вересня 2024 року суд зазначив відому йому адресу зареєстрованого місця проживання боржника: АДРЕСА_3 .

Посилання суду першої інстанції на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 380/7750/20, не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги, оскільки висновки у цій справі і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Зокрема, зі змісту постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 380/7750/20 вбачається, що на виконанні приватного виконавця перебував виконавчий напису нотаріуса, а не виконавчий лист на підставі рішення суду, як у справі № 361/4256/19. Крім того, у справі № 380/7750/20 судами було встановлено, що при відкритті виконавчого провадження приватному виконавцю було відомо про зареєстроване місце проживання позивача.

У даній справі, яка переглядається апеляційним судом, приватний виконавець Горелик Є.Б. при відкритті виконавчого провадження керувався виключно даними про місце проживання боржника, які були зазначені у виконавчому документів.

З огляду на вказане, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення скарги зроблено без належного зясування обставин справи, з неправильним застосуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», що у відповідності до положень статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Є.Б. при відкритті виконавчого провадження № НОМЕР_4 є такими, що вчинені відповідно до закону, в межах повноважень, право боржника ними не було порушено, в зв`язку з чим апеляційним судом приймається постанова про відмову в задоволенні скарги, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 451 ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального права, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні скарги на дії та рішення приватного виконавця.

Відповідно до положень статті 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки апеляційний суд постановляє рішення про відмову в задоволенні вимог скарги, судові витрати, понесені приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б. за подання апеляційної скарги в розмірі 605,60 грн підлягають компенсації за рахунок скаржника.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 450, 451, 452 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича - адвоката КоваляРостислава Олександровича задовольнити.

Скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Горелика Євгена Борисовича(РНОКПП НОМЕР_2 , 08292, Київська обл., м. буча, вул. Нове Шосе, буд. 3, оф. 73) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03.12.2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Приходько К.П.