Справа № 577/6791/25
Провадження № 2/577/2475/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі :

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря судового засідання Олійник В.П.,

представника позивача Степенко Ю.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про розстрочення заборгованості за заподіяною шкодою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «КАЗ «Авіакон» звернулось до суду з указаним позовом та прохає стягнути з ОСОБА_1 174 000,00 грн. заборгованості за договором про розстрочення заборгованості за заподіяною шкодою.

Вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» та ОСОБА_1 було укладено договір від 26.12.2023 року № 1901-23 про розстрочення заборгованості за заподіяною шкодою відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність № 105 від 01.08.2005 року Відповідно до пункту 1.1. договору, підприємство надає працівнику розстрочку з погашення заборгованості за заподіяною шкодою, що виникла внаслідок нестачі товарів в кафе «Берізка» ТОВ «Авіакон» за 2023 рік відповідно до порушення працівником умов договору про повну матеріальну відповідальність № 105 від 01.08.2025 року, укладеним між ТОВ «Авіакон» та ОСОБА_1 . Пунктом 1.2. договору визначено, що заборгованість за заподіяною шкодою визначена сторонами цим договором є заборгованістю працівника перед підприємством, що складається виключно із шкоди заподіяної майну підприємства. Згідно з розділом 2 договору «Ціна Договору та умови оплати» заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Авіакон» визначена у розмірі 200 000,00 грн. В порядку реструктуризації боргу за заподіяною шкодою, визначеною сторонами у пункті 2.1. договору, борг сплачується працівником у гривнях на банківський рахунок підприємства або внесення готівки в касу підприємства за встановленим сторонами графіком. Відповідно до пункту 2.3. договору, підприємство надає працівнику реструктуризацію боргу за заподіяну шкоду з 01 січня 2024 року до 31 грудня 2024 року. В подальшому, на підставі службової записки ОСОБА_1 , щодо зміни розміру виплат та взаємної домовленості, додатковою угодою №1 від 01.06.2024 року було внесено зміни до пункту 2.3. договору в частині розподілу сум платежів за місяцями. Так, відповідно до умов договору ОСОБА_1 було погашено частину заборгованості шляхом внесення готівки у касу підприємства: січень 2024 року 3000 грн. (прибутковий касовий ордер №96 від 31.01.2024 року), лютий 2024 року 3000 грн. (прибутковий касовий ордер №204 від 28.02.2024 року), березень 2024 року 5000 грн. (прибутковий касовий ордер №305 від 29.03.2024 року), квітень 2024 року 5000 грн. (прибутковий касовий ордер №429 від 30.04.2024року), червень 2024 року 10000 грн. (прибутковий касовий ордер №584 від 04.06.2024 року). Загальна сума сплачених коштів становить 26 000,00 грн. В подальшому, всупереч умовам договору, платежі ОСОБА_1 не вносились ані шляхом внесення готівки в касу підприємства, ані на банківський рахунок. У зв`язку з чим, сума непогашеної заборгованості за Договором становить 174 000,00 грн.

Представник позивача Степенко Ю.І. в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 01.08.2005 року між ДП «Авіакон» та ОСОБА_1 укладено договір № 105 про повну матеріальну відповідальність (а.с.7 зв.)

Між ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» та ОСОБА_1 було укладено договір від 26.12.2023 року № 1901-23 про розстрочення заборгованості за заподіяною шкодою відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність № 105 від 01.08.2005 року згідно якого підприємство надає працівнику розстрочку з погашення заборгованості за заподіяною шкодою, що виникла внаслідок нестачі товарів в кафе «Берізка ТОВ «Авіакон» за 2023 рік в сумі 200000,00 грн. Підприємство надало ОСОБА_1 реструктуризацію боргу за заподіяну шкоду з 01.01.2024 року до 31.12.2024 року (а.с.6)

01.06.2024 року між ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 26.12.2023 року № 1901-23 про зміну розміру виплат та взаємної домовленості (а.с.7).

ОСОБА_1 було погашено частину заборгованості шляхом внесення готівки у касу підприємства: січень 2024 року 3000 грн. (прибутковий касовий ордер №96 від 31.01.2024 року), лютий 2024 року 3000 грн. (прибутковий касовий ордер №204 від 28.02.2024 року), березень 2024 року 5000 грн. (прибутковий касовий ордер №305 від 29.03.2024 року), квітень 2024 року 5000 грн. (прибутковий касовий ордер №429 від 30.04.2024року), червень 2024 року 10000 грн. (прибутковий касовий ордер №584 від 04.06.2024 року). (а.с.9-10)

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України, письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та: 1) займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) виконує роботу за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу і користується обладнанням та засобами роботодавця, наданими йому для виконання роботи.

Відповідно до пункту 1 статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Пленум Верховного Суду України в пункті 8 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 роз`яснив, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт 1 статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Відповідно до положень статті 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть працівники - за зіпсуття або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В такому ж розмірі працівники несуть матеріальну відповідальність за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Наведена правова норма характеризує юридичний склад, тобто перелічує юридичні факти, сукупність яких дає власникові право притягнути працівника до матеріальної відповідальності. Таких юридичних фактів чотири: порушення працівником трудових обов`язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв`язок між порушенням і шкодою та вина працівника. Відсутність хоча б одного з цих фактів виключає можливість притягнення працівника до матеріальної відповідальності.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, за змістом статті 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Обов`язковою умовою повної матеріальної відповідальності працівника, крім укладення з ним відповідного письмового договору, є факт передання йому для зберігання майна або інших цінностей, цілість яких він не забезпечив.

На підставі вищевикладеного слід дійти висновку, що відповідач повинен нести матеріальну шкоду у зв`язку з порушенням Договору про повну у матеріальну відповідальність, оскільки під час виконання своїх обов`язків, завдала підприємству збитків на загальну суму 200 000,00 грн..

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3, 11, 14, 988, 993, 1187, 1191, 1194 Цивільного кодексу України, 130, 135-1 КЗпП України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» - задовольнити.

Стягнути в ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» ( код ) 174000 (сто сімдесят чотири тисячі) гри. заборгованості за договором про розстрочення за заподіяною шкодою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн. 40 грн. сплачений судовий збір.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальність Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», юридична адреса: м. Конотоп, вул. Рябошапка,25, код ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Рідзевська І. О.