Провадження № 2/686/9330/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Войтович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Хмельницького в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 22 липня 2025 року о 7 годині 50 хвилин в м. Хмельницькому, по вул. Заводській, 20 (перехрестя з вул. Шевченка), керуючи транспортним засобом марки «LEXUS RX 350» державний номерний знак НОМЕР_1 , на встежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечним, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Tesla Model 3», який під керуванням водія ОСОБА_1 рухався в зустрічному напрямку прямо по головній дорозі, внаслідок чого під час здійснення повороту ліворуч на вищевказаному регульовному перехресті, при зеленому сигналі основного світлофора, допустив з ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 5 серпня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Транспортний засіб марки «Tesla Model 3»державний номерний знак НОМЕР_2 застрахований в АТ «Страхова компанія «Країна» з терміном дії до 20 лютого 2026 року. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб становить: на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих, в сумі 1250000 грн., на одну потерпілу особу в сумі 250000 грн. Розмір франшизи не передбачений.

Транспортний засіб марки «LEXUS RX 350» державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований в ПАТ «Страхова компанія «УСГ» з терміном дії до 27 грудня 2025 року. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого становить 160000 грн., а розмір франшизи в сумі 2500 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Tesla Model 3» державний номерний знак НОМЕР_2 складає в сумі 412184 грн. 02 коп., що підтверджується висновком судового експерта Соломахи В.С. від 4 жовтня 2025 №051/25.

АТ «Страхова компанія «Країна» сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 157500 грн. 26 серпня 2025 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 254684 грн. 02 коп., франшизи в розмірі 2500 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 22 ч. ч. 1 та 2 п. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про страхування страхувальниками визнаються юридичні особи, фізичні особи - підприємці та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до вимог ст. 5 цього Закону страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1187 ч. ч. 1, 2 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ч. 1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до вимог ст. 9 ч. 18 Закону України Про страхування франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до вимог ст. 14 ч. ч. 1 та 2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Розміри страхових сум за внутрішніми договорами страхування встановлюються за шкоду, заподіяну: 1) життю та здоров`ю потерпілих осіб, - у розмірі, еквівалентному не менше 1,3 мільйона євро на одну потерпілу фізичну особу, та у розмірі, еквівалентному не менше 6,45 мільйона євро на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб; 2) майну потерпілих осіб, - у розмірі, еквівалентному не менше 1,3 мільйона євро на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб.

Відповідно до вимог ст. 18 ч. 1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 27 ч. ч. 1 та 2 цього Закону страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами 2 і 3 цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до ч. 3 цієї статті.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди повинні стосуватись АТ «Страхова компанія «Країна», а не ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 51 ч. 1 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, з таким клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача АТ «Страхова компанія «Країна» ні позивач, ні його представник до суду не звертались.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 п. 3 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 3 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

ОСОБА_1 переніс нервовий стрес та душевні страждання у зв`язку з пошкодженням його майна. А тому, на думку суду, розмір даного відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача на його користь, необхідно визначити в розмірі 5000 грн.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В решті вимог позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 51, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1, 1187 ч. ч. 1 та 2,1188 ч. 1, 1194 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 9 ч. 18 Закону України Про страхування, ст. ст. 14 ч. ч. 1 та 2, 18 ч. 1, 27 ч. ч. 1 та 2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

12.12.2025