Справа № 650/3306/24
провадження № 2/650/618/25
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

10 грудня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Сікори О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, питання про затвердження мирової угоди,

встановив:

12 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року, номер запису про інше речове право: 31877395., який укладено між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), предметом якого є земельна ділянка площею 7,327 га з кадастровим номером :03:001:0251, яка розташована в межах території Великоолександрівської селищної ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0251, площею 7,327 га, яка розташована на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського (раніше Великоолександрівського) району Херсонської області та має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19 червня 2019 року між ним як орендодавцем та відповідачем як орендарем укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, відповідно до якого відповідач прийняв її в користування на визначений договором строк. Договір укладено строком на 15 років, а орендна плата встановлена у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексів інфляції.

Також позивач послався на умови договору щодо строку внесення орендної плати - щороку у термін до 25 грудня, а у разі розрахунків у натуральній формі - із оформленням таких розрахунків відповідними актами.

Позивач стверджує, що відповідач порушив істотні умови договору щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, оскільки після набуття позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування він не отримав від відповідача орендну плату за 2021, 2022 та 2023 роки. На переконання позивача, така поведінка відповідача свідчить про систематичність невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, що є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди в судовому порядку.

Позивач обґрунтував, що зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, а за відсутності такої згоди - за рішенням суду у разі істотного порушення договору другою стороною. На думку позивача, систематична несплата орендної плати позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме отримання плати за користування належною йому земельною ділянкою.

Позивач послався на те, що законодавством про оренду землі передбачено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, а договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі невиконання орендарем обов`язків та умов договору. Також позивач зазначив, що одностороннє розірвання договору не допускається, однак у разі систематичної несплати орендної плати закон прямо передбачає можливість припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору.

Додатково позивач навів посилання на правовий висновок Верховного Суду, відповідно до якого факт подальшої сплати заборгованості з орендної плати сам по собі не має вирішального значення, якщо встановлено систематичну несплату протягом дії договору, оскільки саме систематичність порушення є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди.

23 січня 2025 року від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він заперечив проти задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на відсутність своєї вини у несплаті орендної плати та наявність об`єктивних обставин, що унеможливлювали належне виконання умов договору.

У запереченнях відповідач зазначив, що після укладення договору оренди він фактично використовував земельну ділянку, здійснював її обробіток та сплачував орендну плату, що підтверджується розписками позивача. Водночас, починаючи з 2022 року, використання земельної ділянки стало неможливим у зв`язку з активними бойовими діями, окупацією та замінуванням території Великоолександрівської селищної ради, що підтверджується офіційними даними та актами розмінування.

Відповідач наголосив, що вказані обставини є форс-мажорними, мають характер непереборної сили та звільняють його від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором оренди, зокрема щодо сплати орендної плати за період, коли земельна ділянка не могла бути використана за цільовим призначенням. Також відповідач вказав, що позивач був обізнаний із такими обставинами та не заперечував проти тимчасового невиконання умов договору.

Крім того, відповідач зазначив, що відсутні підстави для розірвання договору оренди в судовому порядку, оскільки систематичної несплати орендної плати з його вини не було, а тимчасова несплата зумовлена надзвичайними обставинами, які не можуть розцінюватися як істотне порушення умов договору. У зв`язку з цим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

30 вересня 2025 року від сторін надійшла мирова угода, в якій вони повідомили про досягнення згоди щодо дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки та врегулювання всіх спірних питань, що виникли між ними у межах даної справи.

У поданій мировій угоді сторони зазначили, що домовилися достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року, предметом якого є земельна ділянка площею 7,3270 га з кадастровим номером :03:001:0251, а також визначили, що договір вважатиметься розірваним з дати затвердження мирової угоди судом.

Крім того, сторони узгодили фінансові взаєморозрахунки за договором оренди, зокрема позивач визнав отримання від відповідача авансового платежу в рахунок орендної плати, а також погодили розмір орендної плати за окремі роки з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та наявності форс-мажорних обставин. Сторони окремо зазначили, що окупація території, бойові дії та замінування земельної ділянки у 2022 році є форс-мажорними обставинами, які унеможливили виконання договору та звільняли відповідача від сплати орендної плати за відповідний період.

У мировій угоді сторони також підтвердили відсутність між ними будь-яких подальших майнових або фінансових претензій за договором оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року після її затвердження судом та звернулися до суду з спільним клопотанням про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі.

На судове засіданні сторони та їх представники не з`явилися, при цьому від представника позивача, а також від відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши зміст мирових угод, а також перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 211 ЦПК України під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду.

Відповідно до частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Аналіз наведених норм ЦПК України свідчить про те, що закон прямо передбачає можливість укладення сторонами мирової угоди на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі й під час підготовчого судового засідання. Суд на цій стадії зобов`язаний з`ясувати наявність волі сторін до примирення, сприяти укладенню мирової угоди та, у разі досягнення сторонами відповідних домовленостей, перевірити їх відповідність закону й відсутність порушення прав третіх осіб. У випадку, коли умови мирової угоди відповідають вимогам статей 206-208 ЦПК України, суд має повноваження затвердити її ухвалою та одночасно закрити провадження у справі, що узгоджується з завданням цивільного судочинства - забезпеченням ефективного та мирного врегулювання спорів.

З матеріалів справи вбачається, що мирова угода укладена сторонами добровільно, на підставі взаємних поступок, з метою остаточного врегулювання спірних правовідносин, що виникли між ними у зв`язку з виконанням договору оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року. Зміст мирової угоди свідчить про досягнення сторонами згоди щодо дострокового розірвання договору оренди, визначення моменту припинення його дії, врегулювання фінансових взаєморозрахунків, а також визнання відсутності між ними будь-яких подальших майнових чи фінансових претензій за цим договором.

Суд враховує, що сторони у поданій мировій угоді чітко та однозначно виклали її умови, які стосуються виключно їхніх прав та обов`язків, відповідають предмету спору та не виходять за його межі у спосіб, що порушував би права чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Умови мирової угоди є зрозумілими, конкретними та такими, що можуть бути виконані.

Крім того, з поданих сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності вбачається, що сторони усвідомлюють правові наслідки укладення та затвердження мирової угоди судом, зокрема наслідки закриття провадження у справі, неможливість повторного звернення до суду з тотожними вимогами, а також те, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Отже, перевіривши зміст мирової угоди, суд дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам чинного законодавства, не порушують прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, укладені сторонами добровільно та усвідомлено, а тому наявні правові підстави для затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положеннями ЦПК України, суд

постановив:

Заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про затвердження укладеної між ними мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 30 вересня 2025 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 на таких умовах:

1.1. Сторони домовилися достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 19 червня 2019 року, кадастровий номер :03:001:0251, площею 7,3270 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

1.2. Договір вважається розірваним з дати затвердження цієї мирової угоди судом.

2.1. Позивач (орендодавець) визнає, що відповідно до розписки від 28.09.2021 року він отримав від відповідача (орендар) аванс у розмірі 19 800 грн у рахунок орендної плати.

2.2. Згідно з п. 9 договору, ставка орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки (НГО). Розрахунок за 2021, 2023 та 2024 роки становить:

2021 рік: 225 470 ? 3% = 6 764,10 грн;

2022 рік: 0 грн (форс-мажор: окупація, замінування);

2023 рік: 188 302,19 ? 3% = 5 649,10 грн;

2024 рік: 210 176,60 ? 3% = 6 305,30 грн.

Разом: 18 718,50 грн.

2.3. Сума авансу 19 800 грн повністю покриває орендні зобов`язання за весь період та створює переплату у розмірі 1 081,50 грн.

2.4. Взаємні фінансові претензії сторін відсутні.

3. Сторони погоджуються, що окупація території, бойові дії та замінування земельної ділянки у 2022 році є форс-мажорними обставинами, що унеможливили виконання договору та звільняли відповідача від сплати орендної плати за цей період.

4. Сторони підтверджують, що після затвердження цієї мирової угоди вони не матимуть жодних взаємних майнових або фінансових претензій одна до одної за договором оренди від 19.06.2019 року.

5. Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 19.06.2019 року, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0251, площа 7,3270 га за взаємною згодою сторін.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду впродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2025 року.

Суддя: ________________ О.О. Сікора