Провадження 2-н/557/244/2025
Справа 557/2019/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

09 грудня 2025 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши матеріали заяви Кобилянської Ольги Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із зазначеною вище заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх доходів (заробітку) боржника щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла наступних виснвків.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як підтверджується даними системи документообігу Гощанського районного суду Рівненської області, в провадженні даного суду перебуває на розгляді цивільна справа № 557/1598/25 (провадження 2/557/646/2025) за позовом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визначення місця проживання дитини. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14 годину 00 хвилин 24 грудня 2025 року.

Тобто, на час звернення представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, ні батьками, ні судом не вирішено питання щодо визначення місця проживання дитини.

Таким чином, між сторонами існує спір про право на предмет права вимоги про стягнення аліментів, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суддею наголошується на тому, що наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення аліментів вирішується судом в порядку позовного провадження з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, нормами ЦПК України не передбачено можливості скасування судового наказу щодо стягнення аліментів, а згідно положень ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Або ж, уразі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу, що визначено ч. 8 ст. 170 ЦПК України.

В даному випадку суддею встановлено, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, що за правилами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи, що між сторонами існує спір про право на предмет права вимоги про стягнення аліментів, заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 165, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Оленич Ю.В.