Київський районний суд м. Полтави
Провадження №2/552/3262/25
РІШЕННЯ

іменем україни

04.12.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»,

представник позивача адвокат Моісеєнко Максим Юрійович,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Маліченко Максим Анатолійович,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Новий Колектор» звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В позовній заяві посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 20.11.2020 укладено Кредитний договір №20.11.2020-100007499. Відповідно до договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком користування на 14 днів. Але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, кошти не повернув. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 24000,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 8000,00 грн, заборгованість по процентах - 16000,00 грн.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №301121-1, відповідно до умов якого ТОВ «Новий Колектор» набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 25017,20 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн на сплату судового збору та 4000,00 грн на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року справу передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 жовтня 2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому заперечив проти позовних вимог в частині стягнення з нього процентів за користування кредитом (а.с.59-60).

У відзиві зазначив, що ним не заперечується факт укладення з ТОВ «Споживчий центр» кредитного договору від 20.11.2020 № 20.11.2020-100007499, за яким Відповідач отримав суму кредиту у 8 000,00 грн. із первинним строком користування кредитними коштами у 14 календарних днів з дати надання за процентною ставкою Економ/ Стандарт.

Відповідач визнає позовні вимоги Позивача у частині стягнення суми основної заборгованості (за тілом кредиту) у розмірі 8 000,00 грн. за кредитним договором від 20.11.2020 № 20.11.2020-100007499

Але з нарахуванням відсотків за кредитним договором від 20.11.2020 № 20.11.2020-100007499 не погоджується, та вважає, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з нього суми нарахованих відсотків на загальну суму у 16 000,00 грн, оскільки станом на дату укладення між ТОВ Споживчий центр та відповідачем кредитного договору від 20.11.2020 № 20.11.2020-100007499 останній був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема бригада охорони Генерального штабу Збройних Сил України). Вказані обставини підтверджуються витягом із послужного списку Відповідача, виданого військовою частиною НОМЕР_3 .

З урахування того, що на момент укладення між ТОВ Споживчий центр та відповідачем кредитного договору від 20.11.2020 № 20.11.2020-00007499 відповідач перебував на військовій службі під час дії особливого періоду, тому відповідно до положень ч. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції чинній на дату укладення кредитного договору) нарахування йому процентів за користування кредитом по вказаному кредитному договору є незаконним.

Таким чином, вимога Позивача стягнути із Відповідача нараховані відсотки по кредитному договору на загальну суму у 16 000,00 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Тому відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення із Відповідача нарахованих відсотків по кредитному договору на загальну суму 16 000 грн (а.с.59-60).

Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві, позивач надав відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.69-72).

Відповідач надав заперечення (на відповідь на відзив), у яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення нарахованих відсотків по кредитному договору на загальну суму 16000 грн (а.с.77-78).

Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В тексті позовної заяви позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Маліченка М.А. представляти його інтереси в суді.

Представник відповідача Маліченко М.А. частково заперечив проти позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом. При цьому посилався на обставини, викладені у відзиві та у запереченнях відповідача, долучених до матеріалів справи.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 20.11.2020 укладено Кредитний договір №20.11.2020-100007499 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору, заявки кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), що є невід`ємною частиною даного Договору (16-18).

Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

ОСОБА_1 20.11.2020 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, паспорт кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 8000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору.

Відповідно до умов Кредитного договору №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020 та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 12.02.2025 (а.с. 33).

Відповідно до умов Договору та Заявки Позичальнику кредит надано строком на 14 днів.

Фіксована процентна ставка "Економ" 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків.

Фіксована процентна ставка "Стандарт" 2,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується після/ в період закінчення первинного та пролонгованого строку.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 8000,00 грн.

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020 заборгованість по процентах становить 16000,00 грн. При цьому проценти нараховано за період з 20 листопада 2020 року по 21 лютого 2025 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув.

За таких обставин, розмір заборгованості відповідача по тілу кредиту становить 8000,00 грн

Щодо заборгованості по процентах за користування кредитом суд встановив таке.

Відповідно до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 в період дії кредитного договору та на даний час бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (а.с. 62-65).

У зв`язку з цим відповідачу ОСОБА_1 проценти за користування кредитом не нараховуються.

Тому нарахування процентів в сумі 16000 грн та 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №301121-1, відповідно до умов якого ТОВ «Новий Колектор» набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020.

Згідно пункту 2.1. Договору факторингу ТОВ «Новий Колектор» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Споживчий центр» загальну ціну відступлення прав вимоги в сумі, передбаченій п. 3.1. цього договору, а ТОВ «Споживчий центр» зобов`язується відступити ТОВ «Новий Колектор» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, передбачених договором. З дати відступлення права вимоги клієнт (ТОВ «Споживчий центр») перестає бути стороною кредитного договору, а фактор (ТОВ «Новий Колектор») стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним.

ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» на виконання Договору факторингу №301121-1 підписали Реєстр прав вимог № 1 до Договору факторингу№301121-1 від 30.11.2021 року, за яким від ТОВ «Споживчий центр» до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020.

Оскільки відповідачем його зобов`язання за кредитним договором №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020 не виконано, наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000 грн, а підстави для стягнення відсотків та інфляційних втрат відсутні, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

З відповідача на користь позивача слід стягнути 8000 грн на відшкодування заборгованості за кредитним договором. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача складають витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 4000 грн.

Оскільки позов задоволено частково (на 32%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1280 грн (4000 грн х 32% = 1280 грн).

Від сплати судового збору ОСОБА_1 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому пропорційно до задоволених позовних вимог позивачу слід компенсувати за рахунок держави 775,17 грн (2422,40 грн х 32%).

Керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за Кредитним договором №20.11.2020-100007499 від 20.11.2020 у розмірі 8000,00 грн., на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1280,00 грн, а всього стягнути 9280, 00 грн (дев`ять тисяч двісті вісімдесят гривень нуль копійок).

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» за рахунок держави судовий збір у розмірі 775,17 грн (сімсот сімдесят п`ять гривень сімнадцять копійок), що був ним сплачений при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції до кредитового переказу коштів №1601 від25.02.2025.

В задоволенні решт позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор», місцезнаходження: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13, оф. 601, ,

відповідач - ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 04.12.2025 року.

Головуючий О.А. Самсонова