Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.12.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача адвоката Сучила А.О. (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги,

в с т а н о в и в:

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок» звернувся до суду з вказаним позовом.

У позовній заяві вказано, що 02 січня 2025 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Світанок» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги (далі договір). Згідно з цим договором позикодавець надає позичальнику безпроцентну поворотну фінансову допомогу в розмірі 50000 гривень, а позичальник зобов`язаний повернути позику позикодавцю в повному обсязі.

Позивач вказує, що згідно із заявою від 02 січня 2025 року з проханням надати безпроцентну поворотну фінансову допомогу, відповідач зобов`язувалась, в разі розрахунку з позивачем, погасити суму непогашеної позики в день розрахунку 15 червня 2025 року, однак у зазначений строк не повернула частину позичених у позивача грошових коштів у сумі 39089,62 гривень.

У позовній заяві вказано, що пунктом 6.1. договору визначено, що при простроченні повернення позики чи її частини у терміни, обумовлені в п. 4.1 даного договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики. Враховуючи те, що відповідачем не було повернуто суму позики у терміни, обумовлені договором, а саме до 15 червня 2025 року, то на підставі положень договору від 02 січня 2025 року штраф за неповернення суми позики становить 10% від неповернутої суми позики - 3908,96 грн.

Позивач зазначає, що відповідач, нехтуючи правилами трудової дисципліни, неодноразово була відсутня на роботі без будь-якого попередження і наявної поважної причини. Згідно наказу № 4 від 19.02.2025 ОСОБА_1 було звільнено з роботи. Після звільнення зв`язок з відповідачем було втрачено, а грошове зобов`язання так і не було виконане.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 залишок неповернутого боргу в сумі 39089,62 грн. та штраф у розмірі 3908,96 грн., стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 10.11.2025 було відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не подала.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до директора СТОВ «Світанок» із заявою, в якій просила надати їй безпроцентну поворотну фінансову допомогу в сумі 50000,00 грн. з терміном повернення 15.06.2025 (а.с. 15).

02.01.2025 між СТОВ «Світанок» та ОСОБА_1 був укладений договір надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги, згідно з яким остання отримала кошти в сумі 50000,00 грн. Згідно умов договору позика за даним договором є поворотною та безпроцентною. Договір набирає чинності з моменту укладення і діє до повного виконання своїх зобов`язань сторонами. Датою повернення позики є 15.06.2025. При простроченні повернення позики чи її частини позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики (а.с. 13-14,16).

Згідно наказу директора СТОВ «Світанок» №4 від 19.02.2025 ОСОБА_1 звільнено з роботи оператора машинного доїння з 19.02.2025 за ст. 40 п. 4 КЗпП України (а.с. 17-18).

Згідно довідки СТОВ «Світанок» сума залишку неповернутого боргу ОСОБА_1 складає 39089,62 грн. (а.с. 19).

Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів про повне чи часткове виконання зобов`язання з повернення вказаних грошових коштів.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Виходячи зі змісту ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 629 ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законодавець у ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог є підстави для задоволення позову в частині стягнення залишку неповернутого боргу в сумі 39089,62 грн.

Щодо стягнення штрафу в розмірі 3908,96 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково в загальній сумі 39089,62 грн., тобто 90,91%, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2752,75 грн.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представником позивача суду було надано ордер на надання правничої допомоги СТОВ «Світанок» адвокатом Сучило А.О. (а.с. 49), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 9, 50), платіжну інструкцію № 951 про оплату послуг згідно дод. угоди №5 до договору про надання правничої допомоги №8 від 18.10.2023 згідно рах. № 14/07/25 від 14.07.2025 (а.с. 21), однак, жодного розрахунку вартості наданої представником позивача правничої допомоги суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено вартість правничої допомоги, яка була надана представником позивача позивачеві, тому відсутні підстави для стягнення таких витрат з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 527, 530, 625 626, 629, 640, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України,суд

в и р і ш и в:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» (місцезнаходження: с. Хрестителеве, Золотоніський район, Черкаська область, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» () залишок неповернутого боргу в сумі 39089 (тридцять дев`ять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 62 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» () судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2752 (дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) гривні 75 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 11.12.2025.

Суддя