Провадження №2/748/1110/25
Єдиний унікальний № 748/2305/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Святної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить визнати за ним, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що після смерті батька він прийняв спадщину за заповітом, проте нотаріус безпідставно відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через розбіжність у назві населеного пункту в правовстановлюючих документах, хоча будинок належав спадкодавцю, а позивач фактично проживає в ньому все життя. Документи, складені російською мовою, містять історичну назву села, що підтверджується й архівними матеріалами, тому така розбіжність не впливає на належність спадкового майна. Таким чином позивач звертається з даною заявою до суду, оскільки його право власності не визнається нотаріусом і він не може отримати документ, що посвідчує це право іншим способом.

Ухвалою судді від 10.07.2025 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 14.08.2025 р.

Відповідно до розпорядження Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 р. № 01-12/127 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, встановлено, що враховуючи неможливість продовження розгляду судової справи, з метою забезпечення права учасників процесу на своєчасний судовий розгляд, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Чернігівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 15.07.2025 р. № 1465/0/15-25, на підставі рішення зборів суддів Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.07.2025 р. № 4, вказана справа підлягає повторному автоматизованому розподілу.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 р. справу розподілено судді Кухті В.О.

Підготовче засідання призначене на 14.08.2025 р. відкладено на 26.09.2025 р. у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою судді від 26.09.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 23.10.2025 р.

Позивач та його представник в судове засідання з`явилися. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не забезпечили явку свого представника, надали суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Також зазначили, що у сільської ради немає заперечень щодо позовних вимог позивача, а тому вирішення даної справи покладають на суд.

Третя особа в підготовче засідання не забезпечили явку свого представника, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, зокрема шляхом пред`явлення позову про визнання права.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 25 (а.с.9).

Згідно із заповітом складеним 11.06.2009 р., зареєстрованим в реєстрі за № 37, який посвідчений секретарем виконкому Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Кучею Тетяною Михайлівно, встановлено, що за життя ОСОБА_2 склав заповіт за яким на випадок його смерті зробив таке розпорядження, а саме: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповідає своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , актовий запис № 4, де відповідно в графі «батько» зазначений ОСОБА_2 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно із Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/008524964 від 20.10.2023 р., встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата декларування/реєстрації 13.11.1986 р. і з місця реєстрації, станом на 20.10.2023 р., числиться не знятим (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.09.1991 р., виконавчий комітету Чернігівської районної ради народних депутатів, встановлено, що в цілом жилий будинок із належними до нього будівлями та спорудами, який розташований: c. Анисово (записано рос. мовою), по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_2 на праві особистої власності (а.с.13).

Згідно із довідкою № 641 від 26.12.2022 р., яка надана «Чернігівським РБТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області, встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 р. зареєстровано за ОСОБА_2 в цілому згідно Свідоцтва про право власності від 16.09.1991 р. (а.с.14).

Як вбачається із наданої Архівним відділом Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (а.с.15) копії протоколу № 11 від 09.08.1991 р. засідання виконавчого комітету Чернігівської районної ради народних депутатів, в якому зазначено при прийняття до відома, що в період між засіданнями виконкому було прийняте рішення № 177 від 25.07.1991 р. «Про купівлю житлового будинку в с. Анисів та с. Киїнка» (а.с.16-19).

Відповідно до технічного паспорту на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами станом на 1989 р., встановлено, що адреса за якою розташований будинок записана російською мовою як: АДРЕСА_1 (а.с.20,21).

Згідно із технічним паспортом на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами станом на 2022 р., встановлено, що адреса за якою розташований будинок записана українською мовою як: АДРЕСА_1 (а.с.22-24).

У звіті про оцінку майна адреса вищезазначеного будинку з господарськими спорудами скрізь записана як: АДРЕСА_1 (а.с.25-39).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.09.2024 р., спадкова справа № 17/2012, зареєстровано в реєстрі за № 1-783, встановлено, що позивач частково прийняв спадщину та успадкував після смерті свого батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, спадщина на яку було видане дане свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 0,2184 га в межах згідно з планом, що знаходиться в АДРЕСА_1 , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянка), належної спадкодавцю на прав власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 760443 виданого Анисівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області 12.05.2010 р. на підставі рішення 8 сесії 5 скликання Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 26.04.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 52, кадастровий номер :01:000:0429, реєстрація земельної ділянки проведена Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області 12.05.2010 р. (а.с.40).

Відповідно до постанови про відому у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2024 р. винесеної Нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., встановлено, що позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 було відмовлено у зв`язку із тим, що у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок видане виконкомом Чернігівської районної ради Чернігівської області 16.09.1991 р., зареєстроване в Чернігівському обласному виробничому об`єднанні технічної інвентаризації 16.09.1991 р., про що записано в реєстрову книгу № 2 під реєстровим № 401, в якому адреса місцезнаходження житлового будинку зазначено як АДРЕСА_1 , а відповідно до адміністративно-територіального поділу Чернігівського району Чернігівської області назва населеного пункту фактичного місцезнаходження житлового будинку, що входить до спадщини с. Анисів. Відтак, після проведення правового аналізу документів виявлено розбіжності в назві населеного пункту місцезнаходження житлового будинку, вказаної в документі, що посвідчує право власності, та фактичній назві територіальної одиниці (а.с.12).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 5 ст. 1278 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. ст. 1216, 1218, 1222 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Частиною 1, ст. 1223 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняття спадщину або не прийняти її.

За вимогами ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно

Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 р. у справі № 607/17495/15-ц та від 15.09.2021 р. у справі № 308/11232/18-ц роз`яснив, що позов про визнання права власності є належним способом захисту спадкових прав у випадку неможливості оформлення права спадкоємця належним чином у нотаріальному порядку.

Суд вважає позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що перебуває у спадщині після смерті ОСОБА_2 належить позивачу на підставі заповіту. Встановлено, що позивач прийняв і частково успадкував спадщину та має документи, що підтверджують його спадкові права.

Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через розбіжність у назві населеного пункту: у Свідоцтві про право особистої власності на будинок зазначено с. Анисово (російська транслітерація), тоді як за сучасним адміністративним поділом фактична назва села Анисів. Суд встановив, що така розбіжність є технічною і не впливає на правомірність набуття права власності спадкодавцем, а отже, і на право позивача як спадкоємця. Історичні та архівні документи підтверджують, що будинок належав ОСОБА_2 , а позивач зареєстрований в ньому з 13.11.1986 р.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова нотаріуса є безпідставною, оскільки спадкове право позивача є законним і підтверджується документами, а технічна розбіжність у назві населеного пункту не може бути підставою для обмеження його права. Порушення права власності позивача необхідно усунути шляхом судового визнання його права власності на спадкове майно.

Таким чином, задоволення позову є єдиним законним засобом забезпечення права позивача на спадкове майно і гарантування реалізації його прав на житловий будинок та господарські будівлі.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач має пільгу щодо сплати судового збору, а саме ОСОБА_1 звільнений від його сплати, оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2), що підтверджується Посвідченням Серії НОМЕР_3 (а.с.7).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 17, 81, 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1278, 1297 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Іванівка, вул. Дружби, буд. 33-Б), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48), про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 його батька, ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта