Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3396/25 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №295/3396/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вулик-21» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Шкляєвим Кирилом Васильовичем,

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Полонця С.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вулик-21» (далі - ОСББ «Вулик-21»), через представника Могильницьку І.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 43 656,26 грн за період із 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2025 року.

Позов обґрунтований тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни житла від 11 червня 2011 року. Співвласниками будинку АДРЕСА_2 створено ОСББ «Вулик-21», яке здійснює організацію та виконує обов`язки з утримання спільного майна співвласників. ОСОБА_1 , як співвласник будинку, зобов`язана брати участь в утриманні спільного майна та сплачувати внески. Протоколом загальних зборів від 15 березня 2020 року співвласниками прийнято рішення про проведення капітального ремонту інженерних систем та огороджувальних конструкцій будинку з їх утепленням згідно з проєктною документацією, що буде розроблена в рамках участі в програмі підтримки енергомодернізації будинків «Енергодім» ДУ «Фонд енергоефективності» та визначено комплекс робіт у межах програми енергомодернізації. Протоколом зборів від 25 квітня 2021 року співвласники вирішили укласти договір підряду на виконання будівельних робіт у рамках участі в програмі та погодили граничну вартість договору підряду та договору про здійснення технічного нагляду. Для фінансування заходів енергоефективності було вирішено укласти кредитний договір з АТ «Кредобанк» на суму 8 000 000 грн. Співвласники вирішили, встановити джерелом повернення кредитних коштів, сплати процентів за кредитом, комісії банку та інших платежів за кредитним договором додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10 грн/кв.м. Щомісяця ОСББ «Вулик-21» нараховувало ОСОБА_1 додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10 грн/кв.м, але остання кошти в якості додаткового внеску не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість за період із 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2025 року, що становить 28 838,60 грн. На адресу відповідача направлені відповідні претензії від 24 вересня 2024 року та від 18 лютого 2025 року, які залишені відповідачем без відповіді, а борг без оплати. Зобов`язання, які виникли між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, а тому ОСОБА_1 зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 13 384,04 грн, а також три проценти річних від простроченої суми 1 433,62 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2025 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вулик-21» заборгованість у сумі 28 838,60 грн за період із 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2025 року, а також три проценти річних в сумі 1 433,62 грн та інфляційні втрати в сумі 13 384,04 грн, а всього в сумі 43 656,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вулик-21» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що предметом позову є стягнення внесків на капітальний ремонт з провадження енергомодернізації будинку, а не стягнення внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Заборгованості за платежами на утримання будинку та прибудинкової території відповідач не має, що підтверджується копією рахунку, що додана до апеляційної скарги. На неодноразові звернення відповідача та інших співвласників ОСББ «Вулик-21» щодо надання інформації про укладення кредитного договору з АТ «Кредобанк» та отримання кредитних коштів керівництво ОСББ жодної відповіді не надавало. У зв`язку з чим, у відповідача та інших співвласників виникли сумніви щодо нецільового використання грошових коштів, сплачуваних на капітальний ремонт із провадження енергомодернізації будинку. Жодних документів, які б підтверджували факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів ОСББ до позову не долучало. Відповідно до даних Єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000266, розпочате 08 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст.191 КК України, за фактом привласнення службовими особами ОСББ «Вулик 21» ввірених їм коштів власників багатоквартирного будинку, що перебуває на обслуговуванні в ОСББ «Вулик 21», а також бюджетних коштів, виділених у межах державної програми «Енергоефективність». Досудове розслідування триває. Розмір заборгованості, зазначений в розрахунку, відрізняється від заявленої в позовній заяві суми заборгованості. Суд першої інстанції не досліджував матеріали, які були додані до позовної заяви, а при ухваленні рішення взяв до уваги лише те, що зазначено у позові. Крім того, встановлений на загальних зборах 19 травня 2016 року розмір обов`язкового внеску (платежу) не є комунальним платежем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Вулик-21» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі.

При цьому посилається на те, що співвласниками будинку АДРЕСА_2 створене ОСББ «Вулик-21», яке здійснює організацію та виконує обов`язки з утримання спільного майна співвласників. Відповідач, як співвласник будинку, зобов`язана брати участь в утримання спільного майна та сплачувати внески. Рішення загальних зборів співвласників від 15 березня 2020 року та від 25 квітня 2021 року є підставою для нарахування додаткового внеску співвласникам на енергомодернізацію будинку, а не кредитний договір. Більше того, роботи з енергомодернізації проведені ще у 2021-2023 роках, що є очевидним для співвласників, адже такі роботи передбачали: модернізацію мереж теплопостачання та зовнішнє утеплення всього будинку. Підтвердженням проведених робіт також є енергетичні сертифікати будівлі, надані аудитором, що демонструють стан будівлі до та після проведення робіт. У відповідь на адвокатський запит представника відповідача адвоката Шкляєва К. В. позивачем надана копія кредитного договору 23 квітня 2025 року. Відповідачем не було заявлене клопотання про витребування доказів відповідно до вимог ЦПК України та загалом не висловлювалися жодні заперечення щодо позову, передбаченні чинним ЦПК України. Додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку не є оплатою житлово-комунальних послуг, тому згідно з положень ст.2 розділу IV статуту ОСББ «Вулик-21» сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фонду в розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Виходячи з наведеного, до даних правовідносин не слід застосовувати положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206, нормами якої на час дії воєнного стану заборонено нарахування штрафів, пені, інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість із оплати житлово-комунальних послуг. Підставою для нарахування інфляційних та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати додаткових внесків слід вважати ст. 625 ЦК України. Відповідачем до апеляційної скарги додані докази, які потребують спростування. Позивач був позбавлений можливості подавати їх до суду першої інстанції з причин, що від нього не залежали, - тому до матеріалів справи слід долучити наступні письмові докази: копію кредитного договору від 28 серпня 2021 року, копії енергетичних сертифікатів будівлі, повідомлення про схвалення заявок від ДУ Фонд енергоефективності, копія відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 від 23 квітня 2025 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 створено ОСББ «Вулик-21», яке здійснює організацію та виконує обов`язки з утримання спільного майна співвласників.

Відповідно до протоколу загальних зборів від 15 березня 2020 року №1/20 співвласниками було прийняте рішення про проведення капітального ремонту інженерних систем та огороджувальних конструкцій будинку з їх утепленням згідно з проєктною документацією, що буде розроблена в рамках участі в Програмі підтримки енергомодернізації будинків «Енергодім» ДУ «Фонд енергоефективності» (а.с.14-16). Визначений комплекс робіт в межах програми енергомодернізації.

Згідно з протоколом загальних зборів ОСББ «Вулик-21» від 25 квітня 2021 року №1/21 співвласники вирішили укласти договір підряду на виконання будівельних робіт в рамках участі в Програмі підтримки енергомодернізації багатоповерхових будинків «Енергодім» ДУ «Фонд енергоефективності» з ТзОВ «Гарант-С» та погодили граничну вартість договору підряду та договору про здійснення технічного нагляду (п.4 порядку денного). Для фінансування заходів енергоефективності було вирішено укласти кредитний договір із АТ «Кредобанк» на наступних умовах: сума кредиту 8 000 000 грн (п.5 порядку денного). Згідно з п.6 порядку денного загальних зборів ОСББ «Вулик-21» співвласники вирішили встановити джерелом повернення кредитних коштів, сплати процентів за кредитом, комісії банку та інших платежів за кредитним договором додатковий внесок співвласників на модернізацію будинку в розмірі 10 грн/кв.м (а.с.17-19).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни житла від 11 червня 2011 року, посвідченого нотаріально (а.с.21-22).

Із викладеного вище вбачається, що між ОСББ «Вулик-21» та відповідачем ОСОБА_1 утворилися договірні відносини, які породили цивільні права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг у порядку ст.11 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості по внеску на «капітальний ремонт із провадження енергомодернізації будинку» та штрафним санкціям по квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_1 за період із 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2025 року нарахована заборгованість у сумі 43 656,26 грн, яка складається із: 28 838,60 грн основного боргу, 1 433,62 грн трьох процентів річних, 13 384,04 грн інфляційних втрат (а.с.30).

За положеннями частин першої та четвертої ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Як передбачено ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини першої ст.385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно з частиною першою ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» врегульовані питання щодо управління багатоквартирним будинком управителем.

Згідно з ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг із управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг із управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг із управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року в справі №922/3087/17.

Згідно з ст.ст.15,16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

ОСББ має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

На підставі ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року в справі №910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року в справі №922/3087/17.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року в справі №910/13182/17 та від 22 лютого 2018 року в справі №910/11312/17, при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив про те, що обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири або нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно з ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Положеннями частини першої ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У постанові від 11 листопада 2015 року в справі №3-945гс15 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що особа, яка є власником приміщення і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. При цьому Законом про ОСББ та іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020 року в справі №910/1395/19 наголосив, що за Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» на члена ОСББ покладений обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими, зокрема, є загальні збори учасників та правління ОСББ, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до частини третьої ст.12, частини першої ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредиторів зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга ст.625 ЦК України).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати обов`язкових платежів, у останньої утворилася заборгованість за період із 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2025 року в сумі 43 656,26 грн, яка складається із: 28 838,60 грн основного боргу, 1 433,62 грн трьох процентів річних, 13 384,04 грн інфляційних втрат, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Розрахунок, виконаний позивачем, належними та допустимими доказами відповідачем не спростований. Доводи апеляційної скарги з цього приводу безпідставні, оскільки не грунтуються на матеріалах справи.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з положеннями ст.ст.360,382 ЦК України, ст.ст.7,15,17,2 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» прийняті рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитловий приміщень) у багатоквартирному будинку, зокрема, і для відповідача, яка одночасно є співвласникам спільного майна такого будинку та зобов`язана його утримувати в силу прямої норми ст.32 ЦК України та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Отже, рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку є обов`язковим до виконання його співвласниками, а обов`язок своєчасної сплати внесків та платежів закріплюється спеціальною нормою законодавства з моменту набуття права власності та є загальнообов`язковим для співвласників.

Зазначені вище рішення ОСББ «Вулик-21», які оформлені протоколами від 16 березня 2020 року №1/20, від 25 квітня 2021 року №1/21, є дійсними, а відтак є обов`язковими до виконання його співвласниками, у тому числі і відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що в провадженні Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000266, розпочате 08 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст.191 КК України, за фактом привласнення службовими особами ОСББ «Вулик 21» коштів власників багатоквартирного будинку, а також бюджетних коштів, виділених у межах державної програми «Енергоефективність», не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на такі мотиви.

Наразі вина службових осіб ОСББ «Вулик-21» у привласнені коштів співвласників будинку не доведена. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шкляєв К.В. долучив до апеляційної скарги докази, які не були подані до суду першої інстанції.

За положеннями частини третьої ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Шкляєвим К.В. не надано доказів неможливості подання доданих до апеляційної скарги доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача, а тому ці докази не можуть бути прийняті на стадії апеляційного перегляду справи.

ОСББ «Вулик-21» до відзиву на апеляційну скаргу також долучені докази, які не були подані до суду першої інстанції та заявлено клопотання про їх долучення до матеріалів справ. Колегія суддів також не приймає долучені позивачем до відзиву на апеляційну докази, оскільки поважних причин їх не подачі до суду першої інстанції позивачем не надано.

Внески на модернізацію будинку не є комунальними платежами, оскільки це різні категорії оплати, які мають різний правовий статус та призначення. Комунальні платежі це оплата за надані послуги (вода, газ, електрика), тоді як внески на модернізацію це кошти, що сплачуються співвласниками для покращення, ремонту та утримання спільного майна, а тому заборгованість у сумі 28 838,60 грн є базою для нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, що передбачено ст.625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про існування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 28 838,60 грн за період із 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2025 року, а також трьох процентів річних в сумі 1 433,62 грн та інфляційних втрат в сумі 13 384,04 грн, а всього в сумі 43 656,26 грн, є законним і обґрунтованим та відповідає обставинам справи.

Також у відзиві на апеляційну скаргу позивачем заявлено про стягнення судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, надану при перегляді справи в суді апеляційної інстанції, яка підтверджується ксерокопією акта наданих послуг від 13 серпня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 25 лютого 2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Могильницької» та ОСББ «Вулик-21». Перелік наданих послуг складається з підготовки проєкту відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 : 10 год 3 500 грн. Апеляційний суд чинним цивільно-процесуальним законодавством не уповноважений за своєю ініціативою зменшувати розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу між сторонами, а від відповідача та її представника клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило. Платіжною інструкцією від 13 серпня 2025 року №480 на суму 3 500 грн підтверджено понесення позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги (на складання відзиву на апеляційну скаргу) у зв`язку із поданням відповідачем апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Отже, на підставі ст.ст.133,137,141 ЦПК України апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн за надання професійної правничої допомоги на стадії апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шкляєвим Кирилом Васильовичем, залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14 квітня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вулик-21» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн за надання професійної правничої допомоги на стадії апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: