Провадження № 2-о/175/206/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" грудня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Кобець К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, у якій заявник просить суд: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 з її братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою: квартира АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні вимог заявника вказано про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Партизанське (Орільське) Дніпропетровської області помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 04 березня 1997 року, причина раптової смерті розтрощення черепа, смерть настала на підприємстві. ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Слобожанське померла ОСОБА_3 , мати покійного ОСОБА_2 , доказом смерті є Свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане Центром надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Покійний ОСОБА_2 був рідним братом заявниці ОСОБА_1 . Після смерті брата відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частини приватизованої квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 26 лютого 2002 року, загальною площею квартири 40,70 кв. м. На момент смерті брата ОСОБА_2 позивачці дані обставини про те що брат мав частку 1/3 частку в квартирі АДРЕСА_1 не було відомо по причині того, що в сім`ї про це не говорив, а ні покійний батько, а ні хвора мама, це стало відомо тільки після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в наслідок тяжкої перенесеної хвороби, перенесеного інсульту, який батько отримав 24.03.2016 року та був госпіталізований до лікарні. 25.04.2016 року покійний ОСОБА_4 був виписаний з клініки та знаходився вдома на лікуванні по причині того, що за батьком потрібний був постійний догляд, заявник переїхала в помешкання батьків доглядати хворого батька до дня смерті. Покійний ОСОБА_2 працював будівельником та не мав можливості доглядати батька і з періоду 25.04.2016 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 всі проживали разом батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 , брат ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 (без реєстрації), в квартирі АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_1 залишилася і далі проживати без реєстрації до смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 вдома в наслідок тяжкої хвороби. 28.01.2025 року заявницею було подано заяву до приватного нотаріуса Руденко В.А. про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підставі поданої заяви було відкрито спадкову справу та занесено до спадкового реєстру за № 73553695 і видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 79857916 від 28.01.2025 року приватним нотаріусом Руденко В.А. Після заведення спадкової справи приватний нотаріус було проведено перевірку в реєстрі і було виявлено що існують заповіти. На заявницю та покійного ОСОБА_2 . Після того, як заявниці стало відомо що у покійного брата є 1/3 часка квартири заявниця ОСОБА_1 звернулася Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом.

04 березня 2025 року завідучим Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусивою Л.В. було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, а також фактично не прийняла спадщину та не була зареєстрована разом з померлим за однією адресою на день смерті. Позивачка була зареєстрована за адресорю: АДРЕСА_2 , а покійний ОСОБА_2 зареєстрований за адресою; квартири АДРЕСА_1 Як зазначила заявниця нотаріусу при поданні заяви про отримання свідоцтва про право на спадщину, що вона проживала за адресою покійного брата ОСОБА_2 , бо доглядала за хворим батьком ОСОБА_4 з 2016 року по день його смерті і проживала увесь цей час без реєстрації.

Тому у зв`язку з метою реалізації спадкових прав заявниця звернулася до суду із вищезазначеною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

22.10.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлена ухвала про відкриття окремого провадження та цією ж ухвалою справу призначено до судового розгляду.

Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилися, була повідомлена належним чином, жодних заяв стосовно розгляду справи від неї не надходило.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31.05.1968 року, у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народилась спільна дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про укладання шлюб серії НОМЕР_4 від 21.03.1986 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, на підставі якого прізвище її було змінено на ОСОБА_9 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 09.02.1974 року, у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народилась спільна дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.03.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 45 років про що було складено актовий запис № 10.

Згідно з довідкою про причину смерті № 452 від 25.02.2019 року, причиною смерті ОСОБА_2 стало розтрощення черепу.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 09.01.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 83 роки про що було складено актовий запис № 12.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 03.09.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 у віці 81 рік про що було складено актовий запис 244.

Відповідно до виписки з медичної карти № 5974 стаціонарного хворого, ОСОБА_4 мав захворювання стенозуючий атеросклероз магістральних артерій голови.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 було складено заповіт на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який було зареєстровано у реєстрі за № 22.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 було складено заповіт на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який було зареєстровано у реєстрі за № 21.

З свідоцтва про право власності на житло від 26.02.2002 року вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності нерухоме майно (квартира), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається той факт, що ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину.

З відомостей про зареєстрованих у житловому приміщені осіб вбачається той факт, що ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надали пояснення про те, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем братом ОСОБА_2 на час відкриття спадщина за адресою: квартира АДРЕСА_1 , оскільки постійно доглядала своїх хворого батька ОСОБА_4 та мати ОСОБА_3 ..

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Таким чином, факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: квартира АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у досліджених матеріалах справи та показах свідків.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що встановлення факту необхідне заявнику для реалізації спадкових прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 з її братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Краснокутська