Справа № 740/4819/25
Провадження № 2/740/2225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

представника позивачки адвоката Середи Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 через представника - адвоката Середу Д.А. звернулася до суду із позовом до Ніжинської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на 1/8 частку житлового будинку номер АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позов аргументує тим, що вона безперервно проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 з 1985 року і по даний час, а зареєстрована за цією адресою з 18.01.1996. За вказаною адресою також проживають і зареєстровані її дочка ОСОБА_2 (з 01.09.1994 року) і її онука ОСОБА_3 (з 10.02.2021 року). Житловий будинок АДРЕСА_1 належить та зареєстрований на праві власності: - 7/8 часток за позивачкою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Бахмацької районної державної нотаріальної контори 19.03.2018 реєстраційний №2-37; - 1/8 частка за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 31.07.1951 р. №5143/7. Частки в натурі в зазначеному будинку співвласникам не виділялись. ОСОБА_4 у вказаному будинку не проживає з початку 1957 року у зв`язку із переїздом до Київської області, а потім на постійне місце проживання до російської федерації. Із врахуванням того, що позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її зведений брат по матері ОСОБА_4 виїхав на початку 1957 року, про цю обставину вона дізналась від свої матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець ст. Шулавері Борчалінського району Грузинської РСР, був зареєстрований за вищевказаною адресою 19.04.1956, а 28.08.1956 виписаний (знятий з реєстрації). 25.01.1961 ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_6 , шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №74. Під час реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінив своє дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 . До смерті матері позивачки, вона вважала її єдиною власницею спірного будинку, аж допоки не оформила свої спадкові права після її смерті, отримавши відповідне свідоцтво в 2018 році. В свою чергу ОСОБА_9 після виїзду на постійне місце проживання в російську федерацію не тільки не проживав в будинку АДРЕСА_1 , але й не здійснював за ним догляд, не проводив поточні і капітальні ремонти, не приймав участі в його утриманні. З урахуванням того, що фактичного поділу будинку не було, тобто частки в натурі не виділялись, позивачка та її родина постійно користувались і володіли будинком в цілому. Починаючи з 2014 року позивачка та ОСОБА_9 все далі відчужувались один від один як рідня, а останні роки майже не спілкувались. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер в с. Юг Пермського району Пермського краю російської федерації. На даний час міжнародне співробітництво України з російською федерацією припинено. Роздруківку світлини свідоцтва про смерть ОСОБА_10 позивачці надіслали рідні померлого за допомогою месенджера. Отримати інших шляхом належним чином посвідчену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , в тому числі з апостилем, позивачка позбавлена можливості у зв`язку із збройною агресією російської федерації масштабним вторгненням на територію України. Виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини та оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_9 на підставі ст. 1262 ЦК України. Втім, виходячи з вищевикладеного, позивачка добросовісно заволоділа 1/8 часткою спірного житлового будинку та продовжує відкрито та безперервно володіти нею більше 10 років (починаючи з 1985 року). За власні кошти позивачка виконує ремонт у будинку, оплачує комунальні послуги. У зв`язку з тим, що власника 1/8 частки будинку фактично немає, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю. Позивачка 1/8 часткою, яка належала ОСОБА_9 добросовісно та відкрито володіє, тобто будинком в цілому, в якому проживає майже 39 років. ОСОБА_9 не проживає в будинку АДРЕСА_1 67 років, а саме з початку 1957 року. Своєю часткою в даному будинку він ніколи не цікавився, участі в оплаті комунальних послуг ніколи не приймав, поточних та капітальних ремонтів своєї частки будинку ніколи не здійснював, ніяких дій щодо володіння, користування чи розпоряджання належною йому часткою не вчиняв.

Ухвалою судді 27.08.2025 справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду 14.10.2025 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд по суті.

У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Середа Д.А. позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача Ніжинської міської ради Чернігівської області - Лях О.М., надіслала клопотання, в якому просила розглянути справу без участі представника Ніжинської міської ради та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Позивачка ОСОБА_1 безперервно проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 з 1985 року і по даний час, про що свідчать відмітки в паспорті громадянина України про реєстрацію місця проживання, записи домової книги, договори про надання за даною адресою комунальних послуг, укладені від споживача позивачкою, платіжні документи про оплату комунальних послуг (а.с. 10, 20 - 31).

Ці обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Матері позивачки, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належало на праві власності 7/8 часток в житловому будинку АДРЕСА_1 та позивачка набула право власності на них у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, оформивши спадкові права 19.03.2018 отриманням свідоцтва про право на спадщину (а.с. 18).

Інша 1/8 частка у праві власності на будинок належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори 31.07.1951 р. №5143/7 (а.с. 17).

Як вбачається з відомостей домової книги, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії свідоцтва про смерть (а.с. 12зворот - 13зворот, 20 - 22) ОСОБА_4 у вказаному будинку не проживає з початку 1957 року, уклав шлюб з ОСОБА_6 25.01.1961 і взяв прізвище ОСОБА_8 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Юг Пермського району Пермського краю російської федерації.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_10 не заводилася (а.с. 53 - 54).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка більше ніж протягом 10 років відкрито володіє 1/8 часткою жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; на час початку володіння не знала про наявність власника 1/8 частки, так як прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_5 вважала, що матір була власницею будинку вцілому, вказана 1/8 частка житлового будинку за життя належала ОСОБА_10 , який не проживав в будинку з початку 1957 року, і своєю часткою в будинку не цікавився, участі в його утриманні не приймав, не здійснював дій щодо володіння, користування чи розпоряджання належною йому часткою, а після його смерті спадщину на дану частку у праві власності на будинок прийнято чи визнано відумерлою не було, а тому позивачка, з урахуванням приписів ст. 344 ЦК України, набула право власності на це нерухоме майно.

Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися ним, інших власників даного майна на даний час не встановлено, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 328, 344 ЦК України, ст. 81, 263-265ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/8 частку житлового будинку номер АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь