Справа № 275/717/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/717/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на неповнолітніх дітей.

В обгрунтування позову зазначив, що відповідно до рішення Брусилівськоїо районного суду Житомирської області від 03 липня 2017 року він сплачує щомісячно на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання своїх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи із 16 червня 2017 року до досягнення найменшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконкому Брусилівської селищної ради Житомирської області від 29 травня 2025 року діти були відібрані від матері - ОСОБА_2 у зв`язку з виникненням бсзпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей та тимчасово влаштовані до дитячого відділення комунального некомерційного підприємства "Брусилівська лікарня".

12 червня 2025 року службою у справах дітей Брусилівської селищної ради Житомирського району діти були передані йому для їх подальшого проживання, навчання, виховання та розвитку.

З того часу діти постійно проживають з ним за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 та він повністю їх матеріально забезпечує. Оскільки з 12 червня 2025 року по даний час діти проживають з ним та перебувають на повному його матеріальному утриманні, а аліменти на утримання його дітей відповідно до рішення суду стягують з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 , тому вважає, що є всі підстави для звільнення його від сплати аліментів на користь відповідачки.

Позивач просив припинити з 12 червня 2025 року стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, які стягуються на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 липня 2017 року.

До суду позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився; заяв та клопотань від нього не надходило.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою, до суду повторно не з"явилась, подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги, так як діти проживають з нею, до якої довідки зі школи та акт про фактичне проживання дітей.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.07.2017 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 16.06.2017 року до досягнення найменшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Рішення суду набрало законної сили 28 липня 2017 року.

Як стверджує позивач, аліменти ним сплачувалися вчасно та у повному обсязі.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 29 травня 2025 року №3039 "Про негайне відібрання малолітніх дітей від ОСОБА_2 " вирішено негайно відібрати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2 ,1982 р.н., у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей, та тимчасово влаштувати дітей у КНП "Брусилівська лікарня".

Відповідно до акту про факт передачі дитини від 12 червня 2025 року, підписаного начальником служби у справах дітей Брусилівської селищної ради Потійчук В. та батьком дітей ОСОБА_1 , батько дітей ОСОБА_1 бере на себе повну відповідальність за збереження життя та здоров`я дітей, зобов`язується заберзпечити належні умови для їх проживання, виховання, навчання та розвитку.

Судом встановлено, що станом на 1 вересня 2025 року неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір"ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та є учнями Морозівської гімназії, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання № 149 від 07.10.2025 року та довідками № 18 та №19 від 09.09.2025 року директора Морозівської гімназії.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу міжбатьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених ст.197 СК України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення.

Судом встановлено, що твердження позивача про звільнення його від сплати аліментів є безпідставним, адже позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин для звільнення його від сплати аліментів.

Адже, його посилання на те, що його неповнолітні діти з 12 червня 2025 року проживають з ним в м. Ірпені Києвської області не підтвердженні доказами, які були б підставою для звільнення його від сплати аліментів,

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з матір`ю - відповідачкою ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні, тобто не змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене та досліджені судом докази, а також той факт, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШІВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення, яке складено 28 листопада 2025 року.

Суддя Л. І. Лівочка