Справа № 286/1761/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В. ,

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овруч цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», від імені якого діє представник Дідух Євген Олександрович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Представник Дідух Є.О. в інтересах позивача ТОВ «Українські фінансові операції», що знаходиться в м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, через систему «Електронний суд», звернувся із позовом до ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» () заборгованість загальною сумою 57132,16 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 6 701,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 39 706,98 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих TOB «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 64 календарних днів 10723,2 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн..

Мотивує тим, що 13.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, який відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «98852». Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит в сумі 7000,00 грн., строком кредитування 350 днів з 13.12.2023 по 26.11.2024. Згідно умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 15.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до Договору № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023, який відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «99536» та відповідно до умов Додаткового договору відповідачу було надано кредит в сумі 1000,00 грн.. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредитні кошти в загальній сумі 8000,00 грн., шляхом зарахування їх на платіжну картку НОМЕР_1 . Пунктом 1.4.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. За період з 13.12.2023 по 23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було нараховано проценти за користування кредитними коштами в сумі 39706,98 грн.. 23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. В межах строку дії договору, ТОВ «Українські фінансові операції» за період з 24.09.2024 по 26.11.2024 (64 календарних днів) здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою у сумі 10723,20 грн.. Отже, загальний розмір заборгованості за відсотками становить 50430,18 грн.. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 57132,16 грн., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту 6701,98 грн., суми заборгованості за відсотками 50430,18 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн...

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за місцем реєстрації відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 13.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, який відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «98852». Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит в сумі 7000,00 грн., строком кредитування 350 днів з 13.12.2023 по 26.11.2024. 15.12.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до Договору № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023, який відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «99536» та відповідно до умов Додаткового договору відповідачу було надано кредит в сумі 1000,00 грн.. Згідно умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яка вказана відповідачем особисто під час складання договору.

З копії листів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 234-0310 та № 235-0310 від 03.10.2024 видно, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, укладеному між останнім, а також ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 : 13.12.2023 14:01:11 на суму 7000,00 грн. та 15.12.2023 11:36:21 на суму 1000,00 грн..

Згідно інформації, наданої АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду від 16.05.2025 , на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 13.12.2023 здійснено переказ коштів на суму 7000,00 грн..

23.09.2024 між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 23/09/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до боржників зазначених у реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «Українські фінансові операції» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Договором № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023 та Додатковим договором від 15.12.2023 до Договору № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023, про що свідчить Витяг з Реєстру боржників від 23.09.2024, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024.

Відповідно до платіжної інструкції № 42 від 25.09.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» здійснено оплату грошової вимоги згідно договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 на суму 1601559,81 грн..

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Договором № 4213728 від 13.12.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23.09.2024 заборгованість становить 46408,96 грн., з яких: 6701,98 грн. заборгованість за тілом кредиту та 39706,98 грн. - заборгованість за процентами.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» за Договором № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023 за 64 календарних днів (24.09.2024-26.11.2024) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 10723,20 грн..

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023 та Додатковим договором від 15.12.2023 до Договору № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2023 перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі договору факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до листа ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 24.09.2024 відповідачу відправлено текстове повідомлення на зазначений в її анкеті телефонний номер НОМЕР_3 про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції».

Доводи позивача відповідачем не спростовано, право на подання відзиву не використано.

Враховуючи, що відповідач умови договору добровільно не виконує, встановивши, що позивач набув права вимоги за кредитним договором до відповідача, суд вважає, що з неї слід стягнути вказану заборгованість.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: заявку від 24.02.2025 № 4213728 на виконання доручення до Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 створену між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідух Є.О., в якій зазначено, що адвокат зобов`язується надавати послуги правничої допомоги в суді першої інстанції по справі відносно ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, акт прийому-передачі виконаних робіт від 24.03.2025, рахунок на оплату № 4213728-24/03-2025 від 24.03.2025 на суму 10000,00 грн. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне.

Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що відповідач клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу чи заперечень проти даної вимоги не надала, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн..

Керуючись ст. ст. 3, 10, 141, 258, 263, 265, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України, на підставі ст. ст. 514, 526, 530, 610-612, 625, 626, 1077, 1082 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () заборгованість за Договором № 4213728 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 57132,16 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч