У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лапченко О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соболєв Дмитро Володимирович про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, згідно якого просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :02:011:0018) від 18.09.2025 року, серія та номер 1184, виданий 18.09.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвим Д.В., витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташовану на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташовану на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки, та заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам знаходитись на території земельної ділянки, площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, та вчиняти будь-які дії стосовно зазначеної земельної ділянки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соболєв Д.В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння було задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташовану на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 20.10.2025 року відкрито загальне позовне провадження по вказаній справі та призначено підготовче судове засідання на 17.12.2025 року.

20.11.2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив зупинити продаж арештованого майна, а саме - земельної ділянки площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташованої на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог заяви представник позивача посилався на те, що в Києво-Святошинському районному суді розглядається цивільна справа № 369/19118/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. В позовній заяві оскаржуються підстави виникнення права власності у відповідача на земельну ділянку. Вказує, що ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 369/19118/25 накладено арешт на земельну ділянку площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташовану на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішення суду по даній справі. Представнику позивача з відкритих джерел через сайт державних закупівель https://prozorro.sale/auction стало відомо, що оголошено аукціон з продажу земельної ділянки загальною площею 1,9082 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Мироцьке. Кадастровий номер :02:011:0018. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (№ лоту: 61649084; ID: LAE001-UA-814 691c87a9a76696b8fe4a340a). Спірна земельна ділянка в межах виконавчого провадження № 7944885 від 31.10.2025, відкритого приватним виконавцем Запорізького нотаріального округу Проценко Д.Ю. за лотом № 61649084 виставлена на аукціон. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхні переможці. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець переможець торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 від 07 липня 2020 року). У постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, згідно з яким при оцінці добросовісності/недобросовісності набувача майна слід враховувати, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, придбаного у такий спосіб. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушенням інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчинені правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якою добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятою та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Таким чином, якщо арештоване майно буде продано через прилюдні торги, позивач буде позбавлений права витребувати із чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташовану на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області. В даному випадку вбачається штучне «переоформлення» спірного майна на третіх осіб, що є усталеною практикою створення перешкод опоненту у спорі, так як у такому випадку виникають додаткові спори за участю нових «власників», які будуть стверджувати, що є «добросовісними набувачами» майна, а тому це призведе до додаткових витрат як часу, так і коштів позивача, навіть у випадку задоволення його позову. Предметом спору є земельна ділянка, а тому позивач просить вчинити обмеження саме щодо того майна, яке є предметом спору, права та інтереси відповідача чи інших осіб вказаними діями жодним чином не порушуються.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

Відповідно до п.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зміст і форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові документи, вважає, що вимога представника заявника щодо зупинення продажу арештованої земельної ділянки підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 5 частини 1 ст. 150 ЦПК України, передбачений такий вид забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У постанові Об`єднаної Палати КЦС Верховного Суду від 5 грудня 2022 року у справі № 757/22558/20 зроблено висновок, що зупинення продажу арештованого майна на виконання іншого рішення суду це спеціальний спосіб забезпечення позову.

Зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Якщо позивач подав позов про визнання права власності на виставлене на продаж арештоване майно, то саме для такого випадку законодавець передбачив можливість забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна. Дія наведеної норми процесуального права спрямована, насамперед, на те, щоб запобігти відчуженню майна в порядку виконання судового рішення, яке належить не боржнику, а іншій особі.

Як убачається з матеріалів справи, предметом цього спору є земельна ділянка площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташована на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області.

Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :02:011:0018) від 18.09.2025 року, серія та номер 1184, виданий 18.09.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвим Д.В. та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 вказану земельну ділянку, зазначає, що він як спадкоємець після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку прийняв спадщину та успадкував вказану земельну ділянку. Вказує, що ОСОБА_5 за життя не укладав вказаного договору, земельна ділянка вибула з власності померлого поза його волею, а тому просить визнати вказаний договір недійсним.

Представник позивача необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого нерухомого майна, належного відповідачу, обґрунтовує тим, що реалізація вказаного майна в подальшому може утруднити виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_6 в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Крім того, згідно до п. 2 Розділу ХІ «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 1301/29431, підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до відомостей з веб-порталу «Prozzoro» спірна земельна ділянка площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, яка розташована на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , в межах виконавчого провадження № 7944885 від 31.10.2025, відкритого приватним виконавцем Запорізького нотаріального округу Проценко Д.Ю., за лотом № 61649084 виставлена на електронні торги, дата проведення аукціону 22.12.2025 року.

А отже продаж зазначеної арештованої земельної ділянки з аукціону може призвести до того, що обраний спосіб захисту позивачем не буде ефективним, оскільки у разі вчинення будь - яких дій щодо відчуження майна, яке є предметом спору, буде неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, та зумовить необхідність подальшого звернення до суду з метою повернення майна.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини, вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, а також те, що у разі не зупинення продажу арештованого майна, а саме - земельної ділянки площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташованої на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , будуть порушені права заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153, 157, 260, 261, 353-354 ЦПК України, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

п о с т а н о в и л а:

заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соболєв Дмитро Володимирович про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння задовольнити.

Зупинити продаж арештованого майна, а саме - земельної ділянки площею 1,9082 га з кадастровим номером :02:011:0018, розташованої на території Мироцької сільської ради Бучанського району Київської області, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 , в межах виконавчого провадження № 7944885 від 31.10.2025, відкритого приватним виконавцем Запорізького нотаріального округу Проценко Д.Ю., до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Інформація про позивача: ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя - Лапченко О.М.