провадження № 2-з/208/220/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

17 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Адельшина Максима Булатовича в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову у справі за позовом, поданим виконуючим обов`язки керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Чеботарьовим Віталієм Вікторовичем в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, повернення земельної ділянки шляхом знесення розміщеного на ній об`єкту нерухомого майна, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла заява керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Адельшина Максима Булатовича в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову після пред`явлення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єктів нерухомого майна:

- гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040);

- земельної ділянки з кадастровим номером :02:029:0197, площею 0,0024 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 104).

Подана заява мотивована тим, що 09.01.2024 державним реєстратором Царичанської селищної ради Медвєдєвою С.В. здійснено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна гараж, загальною площею 33,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040).

Підставою для здійснення державної реєстрації права власності стало рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2023 у справі № 208/4593/19. Відповідно до зазначеного рішення задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Адміністрація Заводського району Кам`янської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , право власності на гараж АДРЕСА_4 , загальною площею 20,9 кв. м.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі № 208/4593/19 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення. Зазначено в рішенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2023, що право власності визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на гараж № НОМЕР_2 , що розташований по АДРЕСА_5 саме загальною площею гаражу - 33,3 кв.м. (прим. 1 прим - 20,9 кв.м., прим. 2 підвал -12,4 кв.м.).

Керівником Кам`янської окружної прокуратури 25.01.2024 внесено апеляційну скаргу на вищезазначені рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 25.06.2024 за результатом розгляду апеляційної скарги Дніпровським апеляційним судом апеляційну скаргу керівника Кам`янської окружної прокуратури задоволено.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Адміністрація Заводського району Кам`янської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно.

Підставою скасування судових рішень серед іншого стало те, що докази виділення ОСОБА_2 конкретної земельної ділянки, із зазначенням її розміру, характеристики тощо, у матеріалах справи відсутні. Крім того, на час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що земельна ділянка, на якій розташовано спірний гараж, належить територіальній громаді міста в особі Кам`янської міської ради, вона віднесена до земель комунальної власності та ніколи не передавалася ОСОБА_2 під будівництво нерухомого майна, право власності чи користування за ним не оформлювалось.

Відповідно до листа Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 19.01.2024 № 04-07/120, відомості про прийняття міською радою, її виконавчим комітетом рішення щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_5 для будівництва гаражів та відомості щодо видачі правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку відсутні (на час відкриття провадження за апеляційною скаргою у справі № 208/4593/19).

Враховуючи, що земельна ділянка нікому та ніколи не відводилася для будівництва гаражу, сторонами не було надано суду інформації про отримання дозволу на будівництво гаражу та введення його в експлуатацію, а судом вказані обставини не встановлювались, з наведеного вбачається, що спірний об`єкт має ознаки самочинного будівництва (ч. 1 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до листа управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради від 04.12.2023 № 24/384, за даними інформаційної бази містобудівного кадастру надання (присвоєння, зміна) адреси: гараж № НОМЕР_2 у комплексі гаражів № НОМЕР_3 по АДРЕСА_6 не здійснювалося (на час відкриття провадження за апеляційною скаргою у справі № 208/4593/19).

Згідно з листом управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради від 17.04.2025 №2вих/132, за заявою ОСОБА_2 від 06.12.2023 Управлінням було змінено адресу вказаного гаража наказом від 12.12.2023 № 202»А» «Про зміну адреси об`єкта нерухомого майна на адресу: АДРЕСА_1 », затвердженим розпорядженням К;ам`янської міської ради від 26.12.2023 № 506-р.

Відповідно до рішення Кам`янської міської ради від 19.04.2024 № 2307-49/VIII «Про перейменування об`єктів топономії Кам`янської міської територіальної громади» проспект Аношкіна перейменовано на проспект Відродження.

Відповідно до листа управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради від 28.03.2025 № 01вих-06/93, за даними порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в Реєстрі будівельної діяльності містяться відомості стосовно Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних), садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівельних споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт по об`єкту: «Гараж за адресою: АДРЕСА_5 , гараж № НОМЕР_2 ».

Зазначена декларація була подана 23.12.2021 громадянином ОСОБА_2 на підставі Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженому наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158.

Декларація була повернута Управлінням ОСОБА_2 без розгляду, як така, що не відповідає вимогам Порядку № 158. Інформація про повернення Декларації внесена на Портал за № ДП80 від 29.12.2021.

Відсутність доказів надання дозволу позивачу для будівництва спірної нежитлової будівлі на земельній ділянці комунальної форми власності, яка ніколи та нікому не відводилася для вказаної мети, а також доказів реєстрації декларації та готовність спірного об`єкта - нежитлової будівлі до експлуатації, безумовно свідчить про відсутність підстав для набуття відповідачем права власності на спірне нерухоме майно.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 09.02.2024 № 006929 Кам`янська міська рада, без проведення земельних торгів, у порушення ст. 134, 135 Земельного кодексу України, прийняла рішення від 01.03.2024 № 2109-46/VIII про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під гаражем АДРЕСА_7 , орієнтовною площею 0,0033 га, для будівництва індивідуального гаража (розміщення).

На підставі заяви ОСОБА_2 від 12.03.2024 № 012044 рішенням Кам`янської міської ради від 19.04.2024 № 2268-49/VIII передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0197 за адресою: АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_2 , загальною площею 0,0024 га, для будівництва індивідуального гаража, без врахування встановленого факту самочинного будівництва вищевказаного гаражу та набуття права власності на нього на підставі незаконно ухвалених судових рішень Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, які оскаржувалися Кам`янською окружною прокуратурою в апеляційному порядку.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 492 від 17.07.2024, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив об`єкт нерухомого майна гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . гараж 89; відповідно до договору купівлі-продажу № 488 від 17.07.2024, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0197.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу № 492 від 17.07.2024, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Мельнічук В.І. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на об`єкт нерухомого майна гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . гараж 89 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 040); на підставі договору купівлі-продажу № 488 від 17.07.2024, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Мельнічук В.І. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0197 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 104).

На теперішній час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про реєстрацію права власності на самочинно збудований гараж за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності, яке набуто поза межами земельних торгів, на земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0197 за ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 27.02.2025 № 07-07/276, Кам`янською міською радою не вживалися заходи претензійно-позовного характеру щодо усунення перешкод Кам`янській міській раді у використанні земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна, та припинення володіння нерухомим майном із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно з відповіддю Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 24.06.2025 за № 04-07/787 на лист окружної прокуратури від 29.05.2025 за №56-3448ВИХ-25, останній лише 17.06.2025 звернувся до державного реєстратора із заявою про скасування права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з особи, яка набула право власності на майно згідно з Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2023 по справі №208/4593/19.

Однак, 23.06.2025 державним реєстратором у задоволенні заяви Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради було відмовлено та винесено рішення про відмову у скасуванні за № 79567929.

Підставою для відмови державний реєстратор зазначив, що під час перевірки відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності встановлено, що 17.07.2024 було зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_2 до іншої фізичної особи на підставі нотаріально посвідченого договору. Тобто право власності, яке було зареєстроване за ОСОБА_2 на теперішній час в стані припинено. Вказані юридичні обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчиняти реєстраційні дії, спрямовані на проведення припинення запису про право власності.

Оскільки прокурором встановлені факти самочинної забудови шляхом розміщення на земельній ділянці гаража за адресою: АДРЕСА_1 , та безпідставної державної реєстрації права власності на нього, безпідставної передачі у власність земельної ділянки з порушенням законодавчо встановленої процедури, без проведення земельних торгів під самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, чим порушено право територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, дотримання законодавства у сфері забудови населених пунктів, з огляду на що керівник Кам`янської окружної прокуратури звернувся до суду із позовною заявою.

Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 , маючи зареєстроване право власності на спірний самочинно збудований об`єкт нерухомості та земельну ділянку, не обмежений у розпорядженні таким майном, відсутність арешту гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки під ним, реєстрація права власності на які оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Заводського районного суду міста Кам`янського у справі за позовом прокурора, що в свою чергу свідчить про наявність підстав, визначених ст. ст. 149, 150 ЦПК України для забезпечення позову прокурора.

У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим, що може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору.

Отже, державна реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем, у разі відсутності забезпечення позову, дає право останньому здійснювати заходи щодо поділу, об`єднання, виділення частини вказаного нерухомого майна та вчиняти інші дії, а саме вільно відчужувати його третім особам (як фізичним, так і юридичним).

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, вжиття заявленого заходу забезпечення позову є єдиним можливим заходом, що сприятиме захисту, поновленню порушених прав позивача та виконанню в подальшому рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Тоді як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів майбутнього позивача, вважає заходи забезпечення позову співмірними і достатніми.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.11.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин першої другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову та правил щодо подання копій документів, визначені статтею 151 ЦПК України.

Суд дійшов до висновку, що подана заява відповідає загальним вимогам щодо форми та змісту, передбаченим статтею 151 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Заводського районного суду міста Кам`янського, судовий збір сплачений у порядку та в розмірах, встановлених законом, підстави для повернення заяви на підставі частини десятої статті 153 ЦПК України відсутні.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, метою цього інституту є хоча й негайні, проте тимчасові заходи, спрямовані на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 753/22860/17 у постанові від 15.09.2020 року зазначила, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен урахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується:

збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору;

можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками;

можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 ЦПК України).

Верховний Суд в своїй постанові від 19.02.2021 року у справі № 643/12369/19 зауважує, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

У постановах Верховного Суду неодноразово висловлювалась позиція, відповідно до якої констатувалось, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 757/22558/20 (провадження № 61-158сво21) зазначено, що «у статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що «співмірність» передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначається, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, та заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо спірної будівлі, не є тотожними позовним вимогам про зобов`язання повернення земельної ділянки, привівши її у придатний до використання стан шляхом знесення розміщеної на ній будівлі торгівельного комплексу та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, а тому вжиття таких заходів відповідає вимогам статей 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України та є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами.

У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим, що може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 14.08.2023 у справі №904/1329/23 за позовом прокурора про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих будівель

Відповідно до частин шостої - сьомої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив, що заявлений захід забезпечення позову відповідає вимогам щодо розумності та співмірності, обставини справи та надані суду докази в їх сукупності свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до частин першої, дев`ятої, тринадцятої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 150 - 153, 157 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Адельшина Максима Булатовича в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову задовольнити.

Заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єктів нерухомого майна:

- гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040);

- земельної ділянки з кадастровим номером :02:029:0197, площею 0,0024 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 104).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвалу суду для виконання надіслати Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно через Центр надання адміністративних послуг м. Кам`янського Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради (51900, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Василя Стуса, 10/12).

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цивільної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Ухвала суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст ухвали суду складений 18.11.2025 року.

Суддя І. А. Подкопаєва