Номер провадження 2/754/7822/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Осадчу К.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину , яка продовжує навчання.

Позов вмотивований тим, що 06 червня 2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який в подальшому був розірваний Деснянським районним судом міста Києва від 20.12.2017 року. У сторін по справі є спільна повнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебуває на утриманні Позивача та навчається на 2 курсі денної форми навчання за договором у Державному торгівельно-економічному університеті на факультеті технології та бізнесу по спеціальності менеджмент. Разом з тим, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини до 18 років на підставі виконавчого листа № 2-995/09 від 24.12.2009 року виданого Бобровицьким районним судом. Відповідно до умов договору навчання коштує, зокрема за перший курс, який вже закінчив 38000 грн. Відповідно до умов додаткової угоди вартість збільшилась та наступний навчальний рік - 42296 грн., 3 курс - 42560 грн., 4 курс 42560 грн. По умовам договору вартість може бути збільшена. Тобто син кожного дня їздить до університету, також є витрати на харчування, на одяг, на придбання канцелярських товарів необхідних для навчання, та підручників. Слід зазначити, що спільний син сторін не працює, доходу не отримує, а тому потребує матеріальної підтримки, зокрема й з боку батька. Враховуючи викладене просить суд стягнути на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 10000 грн. щомісяця з дати подання позову і до досягнення 23-х років.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2025 року справу переданого головуючій-судді Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

09.09.2025 року на адресу суду від Відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає наступне. Вважає доводи в позовній заяві, щодо того що Відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому здатний утримувати сина - безпідставними, виходячи з наступного. З серпня 2023 року Відповідач є мобілізованим та перебуває у складі Збройних Сил України. Перебуваючи у складі військової частини НОМЕР_1 та виконуючи бойове завдання на території Курської області рф, 15.05.2025 отримав тяжке поранення (каліцтво) з втратою правої верхньої кінцівки, у зв`язку з чим з 16.05.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні, переніс більше 20 операцій та проходить курс реабілітації. З огляду на отримані ушкодження, потребує довготривалого лікування, реабілітації, протезування правої кінцівки, а відтак і значних матеріальних затрат. На даний час продовжує стаціонарне лікування при військовій частині НОМЕР_2 . Таким чином, на даний час є непрацездатним, а отримані поранення та стан здоров`я свідчать про неможливість відновлення працездатності у майбутньому, а також про необхідність встановлення групи інвалідності. Крім того, не відповідають дійсності доводи позовної заяви про відсутність у Відповідача на утриманні інших осіб, оскільки більше 10 років він проживає в цивільному шлюбі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є одинокою матір`ю неповнолітньої ОСОБА_5 , 2009 р.н., інваліда 2 групи (онкологічне захворювання), а тому Відповідач приймає безпосередню участь в утриманні своєї неповнолітньої падчерки. На даний час цивільна дружина Відповідача - ОСОБА_4 не працює, оскільки звільнена у зв`язку з ліквідацією освітнього закладу. Таким чином, він є єдиним утримувачем сім`ї. У зв`язку з усім вищевикладеним просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22.09.2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Осадчої К.О. надійшла відповідь на відзив в якій зазначає таке. По перше, дитина, яку утримує відповідач є не його дитиною, і це право його. У відповідача є обов`язок в утриманні саме його дитини, тобто сина ОСОБА_6 , який навчається на денній формі та потребує належного утримання з боку обох батьків, а не тільки матері. Крім того, в якості доказу, про утримання доньки своєї співмешканки надає довідку з ради, яка не може бути належним та допустимим доказом у цій справі. Відсутнє рішення суду про усиновлення, а тому така обставина не звільніє відповідача від обов`язку утримувати свого рідного сина. По-друге, перебування на лікуванні це не є підставою для звільнення від утримання дитини. Разом з тим у власності відповідача є дві земельні ділянки, одну з яких останній здає в оренду та отримує додатковий дохід. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити повністю.

30.09.2025 року на адресу суду від Відповідача по справі надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в яких зазначає наступне. Щодо доводів представника позивача про те, що перебування на лікуванні не є підставою звільнення від утримання сина. Слід вказати, що до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до повноліття свого сина ОСОБА_6 він добросовісно виконував свій обов`язок щодо його утримання, сплачував аліменти з усіх видів доходів. Заборгованості зі сплати аліментів не має. Разом з тим, після отримання 15.05.2025 повторного тяжкого поранення при виконанні бойового завдання на території Курської області рф, з 16.05.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні при військовій частині НОМЕР_2 . Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 63/25/1227/В від 09.09.2025 йому встановлено безстроково інвалідність 1 групи з визначенням потреби в постійному сторонньому догляді. Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 16.09.2025 №2025-0916-1243-1261-0 потребує тривалого лікування протягом 120 днів. Таким чином, доводи представника позивача про те, що «перебування на лікуванні не звільняє від обов`язку утримувати здорового повнолітнього сина» є цинічними, оскільки він не просто перебуває на лікуванні, а отримані ним при захисті Батьківщини тяжкі поранення довічно позбавили його працездатності та призвели до стану, коли він сам потребує допомоги в утриманні та догляді. Дійсно він має у власності дві земельні ділянки (інше нерухоме майно на праві власності відсутнє), одна з яких перебуває в оренді. Відповідно до виписки про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, отримані за 2024 рік, після стягнення податку ним фактично отримано орендну плату в сумі 7541 грн. 3 вказаної суми також відраховувались аліменти та заборгованість за кредитом. Зокрема, слід вказати, що за рішенням суду, яке перебуває на примусовому виконанні (ВП №50222077) у Борзнянському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ним одноособово сплачується заборгованість за кредитом, який вони спільно з позивачкою як поручителем брали ще у шлюбі на купівлю автомобіля. Наразі сума заборгованості складає 450 тис. грн. Таким чином, доводи Позивача щодо його спроможності утримувати повнолітнього сина ґрунтуються лише на припущеннях, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються доказами, які надані ним до матеріалів справи. У зв`язку з викладеним просить відмовити у задовленні позовних вимог повністю.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у сторін по справі є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08.06.2007 р.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 20.12.2017 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 18 років на підставі виконавчого листа №2-995/09 від 24.12.2009 року виданого Бобровицьким районним судом.

Згідно з довідкою № 33/25 12383 від 10 липня 2020 року ОСОБА_3 є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету технологій та бізнесу Державного торговельно-економічного університету.

Державний торговельно-економічний університет, в особі ректора університету Мазаракі Анатолія Антоновича та Дьогтяр Тетяни Миколаївни 30.08.2024 року уклали договір про навчання №3869 д/6к-2024. Відповідно до п.5.2 вищевказаного договору вартість освітньої послуги становить 152 000,00 грн. 1 курс 38 000,00 грн.; 2-й курс 38 000,00 грн., 3-й курс 38 000,00 грн.; 4-й курс 38 000,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди від 10.04.2025 року до договору від 30 серпня 2024 р. №3869д/6к-2024 про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця вартість навчання збільшено, а саме, за 2-й курс 42 296,00 грн.; за 3-й курс 42 560,00 грн.; 4-й курс 42 560,00 грн.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені у ст.182 СК України, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем на підтвердження його важкого стану здоров`я та скрутного матеріального становища надано:

-Військовий білет УН №0345245, посвідчення НОМЕР_4 від 09.02.2024 р.;

-Довідка видана командиром в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 №1811 від 28.08.2025 року про те, що рядовий ОСОБА_8 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 .

-Повідомлення командира ВЧ НОМЕР_2 полковника медичної служби ОСОБА_9 від 27.08.2025 року про те,що військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 15.07.2025 року по теперішній час з діагнозом Т06.8.

-Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №8734 від 17.05.2025 року;

-Довідка від 24.05.2025 року №2400 про обставини травми (поранення, контузії,каліцтва) рядового ОСОБА_8 ;

-Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №6702302 від 02.06.2025 року;

-Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7512 від 30.06.2025 року;

-Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №8894 від 15.07.2025 року;

-Довідка військово-лікарської комісії від 16.09.2025 №2025-0916-1243-1261-0;

-Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №63/25/1227/В від 09.09.2025 про встановлення ОСОБА_2 першої групи інвалідності, з 05.09.2025 року.

-Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 21.09.2025 року за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, доходи ОСОБА_2 складали 7 158,92 грн.

Окрім того, Відповідач зазначає, що перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та має на утриманні тяжкохвору падчерку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Довідкою №289/1 від 27.08.2025 року виданої старостою Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради Катериною Пирковською. Також, тяжкохворий стан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджується: випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 5536/24 від 19.102.2024 року; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №30261/24 від 30.01.2025 року; медичним висновком №5 від 29.05.2025 року, що дійсний до 20.0.2027 р.

Перевіривши долучені до матеріалів справи докази, суд вбачає усі підстави, що стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів є таким, що не дозволяє Відповідачу сплачувати аліменти на повнолітнього сина.

Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що відповідач має тяжкий стан здоров`я в зв`язку із пораненням при захисті Батьківщини та складне матеріальне становище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.11.2025 року.

Суддя : О.М. Панченко