Справа №336/2884/25
Провадження №2-др/333/60/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючої - судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Бабак З.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя заяву представника позивача Скребець О.С. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2025 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволено в повному обсязі - стягнуто з відповідачів 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.05.2017 по 23.02.2022 в сумі 12 461 дол. США та судовий збір.

11.11.2025 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив додатково стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 58 616 грн. Як обґрунтування, заявник вказує, що в позовній заяві був зазначений орієнтовний розрахунок судових витрат у сумі 58 616,00 грн., а заяву про стягнення витрат подано у межах 5 днів після ухвалення рішення, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України.

28.11.2025 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Шкабуро О.В. надійшли заперечення на клопотання на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на таке. Заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 58 616 грн є непідтвердженими документально, оскільки разом із заявою про ухвалення додаткового рішення не додано договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, доказів фактичної сплати гонорару адвокату. У самій заяві представника позивача зазначено, що відповідні документи "будуть надані після повернення з поштового відділення", тобто фактично їх не подано у строки, встановлені ч.8 ст.141 ЦПК України. Крім того, в запереченнях зазначено, що заявлена сума витрат є завищеною, не відповідає складності справи та фактичному обсягу наданих послуг. Зокрема: 30 000 грн., заявлено за 2 години ознайомлення з матеріалами справи; 4 000 грн., - за складання позовної заяви; 51 616 грн., - як 10% «гонорару за позитивне рішення» (успішне завершення справи). Відповідач стверджує, що зміст позову був простим, участь адвоката в судових засіданнях не підтверджена, справа розглядалася в заочному порядку, без потреби в зборі складних доказів чи залученні фахівців. Наявні у заяві витрати дублюють одна одну (аналіз документів та складання позову), а «гонорар за результат» (відсоток від виграної суми) є винагородою, а не витратами, що підлягають стягненню на підставі ст.141 ЦПК України. Також у запереченнях звертається увага, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, витрати на правничу допомогу підлягають компенсації лише за умови, що вони є: реальними (тобто фактично понесеними), необхідними (обґрунтованими обставинами справи), розумними за розміром (відповідають складності, часу, обсягу робіт). Позивач не виконав обов`язку щодо доказування обґрунтованості витрат, що покладається на сторону, яка їх заявляє (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Представник заявника до суду не з`явився, про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення був повідомлений судом належним чином.

Відповідачі до суду не з`явилися, про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені судом належним чином.

Суд, перевіривши доводи поданої заяви та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про таке.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина друга статті 137 ЦПК України).

Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що судові витрати на професійну правничу допомогу заявляються учасником справи із поданням відповідних доказів не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення. У випадку, що розглядається, позивач подав заяву у встановлений строк, однак не додав жодного з необхідних доказів витрат, а тому процесуальні умови для ухвалення додаткового рішення не дотримано.

Витрати у вигляді «гонорару за результат» (відсоток від суми позову) не підлягають відшкодуванню відповідно до положень ст.141 ЦПК України, оскільки така оплата є формою винагороди, а не витратами, прямо пов`язаними з наданням правничої допомоги.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що в рішенні від 06.11.2025 року суд уже розглянув питання правничих витрат та відмовив у їх стягненні, оскільки позивач не надав жодних належних доказів понесення таких витрат, зокрема договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт або платіжних документів.

Крім того, у поданій заяві про додаткове рішення фактичні докази витрат (договір, акт, ордер, підтвердження оплати) не додані, що також зазначено в самому тексті заяви, оскільки документи «будуть надані після повернення з пошти».

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення у випадку, якщо:

- суд не вирішив питання про судові витрати;

- або частково пропущено інші вимоги.

Однак, у даному випадку, суд у рішенні вже дав правову оцінку цим витратам та відмовив у їх стягненні, отже питання вирішено у межах основного рішення.

Оскільки заявлені витрати не підтверджені належними доказами, а саме питання вже вирішене судом у межах основного рішення, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.134-137, 270, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Скребець О.С. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Л.О. Варнавська