Єд. унік. № 243/5998/25
Провадження № 2/243/1543/2025
11 листопада 2025 м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Яковенко Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про припинення державної реєстрації в реєстрі прав на нерухоме майно,
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області який був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки не повідомив.
В зв`язку із зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу 19.03.2004 зареєстровано в реєстрі за № 967 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням державного реєстратора про відмову в проведені реєстраційних дій № 78845138 ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні реєстраційних дій державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 цілої частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з встановленям наявності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 двох записів про право власності на вищезазначений житловий будинок.

З копії інвентаризаційної справи, наданої КП «БТІ», видно, що в ній наявний договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу 19.03.2004 зареєстрований в реєстрі за № 967 та зроблено запис про перехід права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про що свідчить довідка про приналежність в архівній справі, копія вищенаведеного договору купівлі-продажу з відміткою реєстратора Сіваш С.В., другим примірником витягу про реєстрацію права власності від 29.09.2004 року, №4899155.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в відомостях про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вибачається наявні два записи про власність: за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що видно з інформації № 432250339 від 20.06.2025.

Як видно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 09.07.2021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:016:2200 остання належить ОСОБА_1 .

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Постановою від 22 червня 2021 року по справі № 334/3161/17 провадження № 14-188 цс 20, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Особа, яка здійснила державну реєстрацію правочину відповідно до норм статей 334, 657 ЦК України, набула титул власника майна. У свою чергу необхідність реєстрації права на нерухоме майно (на момент виникнення спірних правовідносин - до 01 січня 2013 року) не впливала на виникнення в покупця нерухомості прав власника на це майно.

Таким чином, до 01.01.2013 право власності у набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами ч.4 ст. 334 ЦК України - з моменту державної реєстрації такого договору як правочину. Відтак особа, яка до 01.01.2013 придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності в КП «БТІ».

З 01.01.2013 в Україні запроваджено єдину державну інформаційну систему з відомостями про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

З 01.01.2013 Реєстр прав власності на нерухоме майно є не актуальним і відомості з нього можна отримувати тільки в інформаційному порядку про зареєстровані права станом до 01.01.2013 року, реєстраційні дії неможливі. Він є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до «Порядку ведення реєстру прав власності на нерухоме майно» затверджений наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 № 7/5, передбачено: «3.2.4. Внесення до Реєстру прав запису про перехід права власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права проводиться шляхом зміни запису про право власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права.

Зміна запису про право власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права полягає у внесенні до відповідного розділу Реєстру прав запису про право власності, яке виникло на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права відповідно до вимог підпункту 3.2.2 пункту 3.2 цього розділу взамін даних про зареєстроване право власності на об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб`єкта цього права.

3.3. Якщо під час внесення до Реєстру прав записів, передбачених Порядком, реєстратором БТІ допущено помилку, останній зобов`язаний негайно відредагувати запис або скасувати помилково зроблений запис розділу Реєстру прав.

Редагування запису розділу Реєстру прав полягає у зміні окремих його даних про об`єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації; про право власності на такий об`єкт та суб`єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що внесені до електронної бази даних Реєстру прав.»

Як встановлено судом та вбачається з наданих суду доказів позивач набув право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на законних підставах, на підставі договору купівлі продажу, та зареєстрував своє право власності в чинному на момент укладення договору Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «БТІ» Слов`янської міської ради.

Правомірність володіння належним позивачу майном спірним будинком ніким ніколи не оскаржувалась та не заперечувалась.

Наявна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно технічна помилка - два записи про право власності на вищезазначений житловий будинок за позивачем та колишнім власником ОСОБА_2 перешкоджає проведенню держаної реєстрації за позивачем належному йому майна. Реєстр прав власності на нерухоме майно є не актуальним та здійснення в ньому будь-яких реєстраційних дій є неможливим.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у даному випадку відсутня інша можливість захисту права власності, що без законних підстав обмежує право позивача у реалізації його права власності.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 246, 247, 259, 265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 328, 334 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Припинити реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 , на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , реєстровий номер №5009570.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков