Номер провадження: 22-ц/813/3885/25
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гусаров Олександр Леонідович про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та три відсотки річних, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 150 000 доларів США, три відсотки річних 10 091,26 доларів США, та судові витрати у розмірі 165 140 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 березня 2021 ОСОБА_1 отримав у позику від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 150 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 30 березня 2022 року. Однак, відповідач не повернув кошти, зустрічей з позивачем уникає, на дзвінки не відповідає. За період з 31.03.2022 до 26.06.2024 позивач нараховує 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 15 140 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 150 000 грн.

Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та три відсотки річних задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 150 000 доларів США, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 185,66 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року залишено без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гусаров О.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

23 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Гусаров О.Л. подав клопотання про зупинення провадження в даній справі, оскільки відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації і приймає активну участь в заходах щодо захисту України від агресії рф, тому об`єктивно позбавлений можливості приймати участь в судових засіданнях.

Учасники справи в судове засідання до апеляційного суду не з`явились, про розгляд справи були повідомленні належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку судових повісток-повідомлень в електронні кабінети Електронного суду та рекомендовані повідомлення про направлення судових повісток-повідомлень (а.с. 119-125).

05 листопада 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гусарова О.Л. надійшла заява в якій він підтримав клопотання про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити, зазначивши, що обставини якими обґрунтовано клопотання на теперішній час не змінились та не припинились.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, зміст клопотання про зупинення провадження у справі та додані до нього докази, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання слід задовольнити та зупинити провадження в даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: - керує ходом судового процесу; - роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; - сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; - запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ч. ч. 1, 3 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі №6-1367цс15).

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині 1 статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини 1 статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України може бути застосована судами під час вирішення питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки викладені зокрема, в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 21.12.2022 у справі №456/2541/19, від 29.03.2023 у справі №756/3462/20, від 19.12.2024 в справі №484/40/21.

На підтвердження перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі та необхідності зупинення провадження у справі, з підстав п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України надано:

- довідки військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2025 за №136 та від 01.11.2025 за №4578, згідно яких підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 115, 130);

- довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2025 за №1374 та від 25.10.2025 за №4430, згідно яких підполковник ОСОБА_1 дійсно з травня 2022 року по жовтень 2025 року приймає участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України (із зазначенням найменувань областей, районів, населених пунктів) (а.с. 114, 128-129).

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації та безпосередньо приймає участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, що підтверджено достатніми доказами, враховуючи, предмет спору та наявність клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, та враховуючи, що зупинення провадження у справі з наведених підстав є обов`язком суду і не ставиться процесуальним законом у залежність від наявності у сторони представника, колегія суддів вважає, що провадження у даній справі необхідно зупинити до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини 2 статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Зупинення провадження у справі до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що є гарантією держави у забезпеченні процесуальних прав таких осіб під час здійснення правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 251, 253, 381 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гусаров Олександр Леонідович про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження в цивільній справі №522/10259/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та три відсотки річних, до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда