Провадження № 2/466/896/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді- Білінськї Г.Б.

секретаря судового засідання Ханас С.О.

за участі:

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення без надання іншого житла з будинку та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

в с т а н о в и в:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення без надання іншого житла з будинку та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

21.05.2025 на адресу суду від представника позивача за зустрічним позовом - Кісь О.Р. надійшло клопотання про направлення судового доручення компетентному органу у Королівстві Іспанія щодо вручення документів, а саме: позовної заяви з додатками відповідачу за зустрічним позовом - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час підготовчого судового засідання підтримала своє клопотання та просила суд його задовольнити.

Заслухавши доводи представника позивача за зустрічним позовом, з`ясувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до положень ст. 499 ЦПК України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої четвертої цієї статті.

У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення - посилання на його положення;

3) найменування справи, що розглядається;

4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, а також інші дані, необхідні для виконання доручення;

5) процесуальне становище осіб, щодо яких необхідно вчинити процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що до нього додаються, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Відповідно до положень ст. 502 ЦПК України, судове доручення про вручення документів громадянину України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України у відповідній державі. Такі документи особа отримує добровільно. Вручення документів здійснюється під розписку із зазначенням дня вручення, підписується посадовою особою та скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України.

Доручення суду про виконання певних процесуальних дій стосовно громадянина України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України у відповідній державі, якщо це передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі вчинення певних процесуальних дій складається протокол, що підписується особою, стосовно якої вчинені процесуальні дії, та особою, яка вчинила процесуальні дії, і скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України. У протоколі зазначаються день, час і місце виконання доручення.

Під час виконання судового доручення застосовується процесуальний закон України. Для виконання доручення не можуть застосовуватися примусові заходи.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 п. 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом ДСА України та Міністерства юстиції України №1092/5/54 від 27.06.2008 року (далі Інструкція), у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

У разі, якщо міжнародним договором України не передбачено інше, доручення повинно містити:

а) найменування компетентного органу України, що розглядає цивільну справу;

б) найменування міжнародного договору України, на підставі якого запитується надання правової допомоги;

в) найменування і номер цивільної справи, у якій запитується правова допомога;

г) наявні дані про фізичну особу: прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство, місце роботи чи професія або наявні дані про юридичну особу: найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, банківські реквізити;

ґ) при наявності представників фізичної або юридичної особи - їхні прізвища, імена, по батькові та місце проживання;

д) зміст доручення, чіткий перелік процесуальних дій, які належить учинити, а також інші відомості, необхідні для його виконання;

е) процесуальне становище особи, щодо якої необхідно вчинити процесуальні дії;

є) якщо запитується вручення документів, - найменування документів, які підлягають врученню;

ж) якщо запитується вручення виклику до суду, - дата і час судового засідання;

з) якщо запитується одержання свідчень особи, - перелік запитань або суть питань чи фактів, щодо яких необхідно одержати пояснення особи;

и) інформація щодо наявності потреби в забезпеченні конфіденційності надходження доручення і відомостей, отриманих під час його виконання;

і) у разі потреби зазначаються бажані строки, протягом яких очікується виконання доручення;

ї) у разі потреби зазначається прохання про надання дозволу на особисту присутність під час виконання доручення представників суду України, який склав доручення, або учасників судового розгляду чи їхніх представників;

й) у разі потреби зазначається прохання про застосування норм процесуального законодавства України під час виконання доручення. У такому випадку до доручення додається опис відповідної процедури або текст відповідних норм процесуального законодавства України;

к) перелік документів, що надсилаються разом з дорученням.

Якщо міжнародним договором України не передбачено інше, доручення про вручення документів складається згідно з додатком 1. Також додається формуляр підтвердження про вручення документа згідно з додатком 2.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

З листа т.в.о Генерального консула Генерального консульства України в Барселоні вбачається, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Барселоні у період з 10.03.2017 д 31.05.2021. В обліковій картці згаданого громадянина зазначена адреса: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що враховуючи те, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Барселоні у період з 10.03.2017 д 31.05.2021 та в обліковій картці згаданого громадянина зазначена адреса: АДРЕСА_1 , суд вважає, що відповідачу слід вручити матеріали позовної заяви з додатками, за наслідком чого клопотання представника позивача за зустрічним позовом є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.87 ЦПК України, суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Згідно зі ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст.499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року, вказана Конвенція застосовується у відносинах України з Данією, Мексикою, Люксембургом, Болгарією, Ізраїлем, Італією, Словенією, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, Німеччиною, Фінляндією, Австралією, Швейцарією, США, Іспанією, Швецією, Норвегією, Аргентиною, Польщею, Словаччиною, Сінгапуром та Латвією.

Згідно ст.1 глави 1 цієї Конвенції, у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії. Доручення не може бути використано з метою отримання доказів, як призначаються не для використання в судовому розгляді, вже розпочатому або такому, що готується.

Статтею 2 вказаної Конвенції передбачено, що договірна Держава призначає Центральний Орган, який зобов`язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, і передавати органу, компетентному їх виконати. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом. Доручення надсилаються Центральному Органу Держави виконання без посередництва будь-якого іншого органу цієї держави.

Частиною 1 статті 4 Конвенції визначено, що судове доручення складається мовою запитуваного органу або супроводжується перекладом на цю мову.

Судовий орган, який виконує судове доручення, застосовує способи і процедури відповідно до законодавства своєї держави (ст.9 Конвенції).

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначений Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 (надалі - Інструкція).

За змістом п.1.7. Інструкції суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через міжрегіональні управління та Міністерство юстиції України.

Відповідно до п.2.1. Інструкції, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до п.2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Враховуючи наведене, суд вважає наявними підстави для звернення з відповідними судовими дорученнями щодо вручення документів до компетентних судів Королівства Іспанія про надання правової допомоги в рамках Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 2ст. 498 ЦПК України, доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статтею 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено,що суд чи інший орган застосовує право іноземної держави незалежно від того,чи застосовується у відповідній іноземній державі до подідних правовідносин правоУкраїни, крім випадків, якщо застосування права іноземної держави на засадах взаємності передбачене закономУкраїни або міжнародним договором України. Якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, з метою дотримання процесуальних прав учасників справи, враховуючи що суд дійшов до обґрунтованості клопотання сторони позивача про вручення документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Барселоні у період з 10.03.2017 д 31.05.2021. В обліковій картці згаданого громадянина зазначена адреса: АДРЕСА_1 , що вимагає звернення з відповідним судовим дорученням, приймаючи вказані приписи та на принципах взаємності суд вважає за необхідне з відповідним судовим дорученням через Міністерство юстиції України для передачі дипломатичними каналами з метою вркченя йому позовної заяви, що буде сприяти повному, всебічному та об`єктивному її розгляду.

Керуючись ст. 1, 2, 13, 76-81, 87, 127, 261, 352, 354, 498 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - адвоката Кісь О.Р. про вручення документів шляхом звернення зі судовими дорученнями задовольнити.

Доручити компетентному органу (суду) Королівства Іспанія, відповідно до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року, здійснити процесуальні дії з вручення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Барселоні у період з 10.03.2017 д 31.05.2021 та в обліковій картці згаданого громадянина зазначена адреса: АДРЕСА_1 , Королівство Іспанія матеріалів позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

Ухвалу суду про судові доручення та інші необхідні матеріали, в частині доручень вчинення процесуальних дій з вручення документів особі, яка проживає у Королівстві Іспанія, направити через Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: площа Маркіяна Шашкевича, 1, Львів, Львівська область, 79000) до Центрального органу Королівства Іспанія, для подальших їх передавання органам, компетентних їх виконати, визначених вказаною Договірною державою відповідно до статті 2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року.

Усі зібрані при виконанні цього доручення матеріали направити на адресу Шевченківського районного суду міста Львова: 79000, Україна, м.Львів, вул.С.Стрільців, 12, суддя Білінська Г.Б.

Доручення використовується, з метою отримання доказів для подальшого їх використання у розпочатому судовому розгляді по цивільній справі №466/11568/24, яка перебуває в провадженні Шевченківського районного суду міста Львова, Україна.

У разі неможливості виконання доручення, повідомити про обставини, які перешкоджають його виконанню.

Зобов`язати позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту отримання даної ухвали суду, надати до суду по одному примірнику нотаріально посвідченого перекладу цієї ухвали суду та судового доручення до нього щодо кожного з пунктів доручення на мову запитуючої держави, а саме: 1) один примірник нотаріально посвідченого перекладу цієї ухвали суду та судового доручення до нього в межах вручення документів, позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі, ухвали про судове доручення від 07 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. Б. Білінська