Справа № 951/655/25
Провадження №2-о/951/77/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

присяжних Прийдун О. І., Савич Г. А.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

заінтересованих осіб:

ОСОБА_3

представника органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області Гладчука І. В.

розглянувши у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області про усиновлення дитини

у с т а н о в и в:

30.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 й внести зміни в актовий запис про її народження.

Стислий виклад позиції заявника й заінтересованих осіб.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що 28.01.2025 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_5 . З часу створення сім`ї заявник проживає разом із дружиною та її дочкою за адресою: АДРЕСА_1 , проявляє до останньої батьківську турботу, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, належне виховання, навчання й утримання. Між дитиною та ОСОБА_1 існує міцний емоційний зв`язок, останній має стійке бажання виховувати й утримувати її.

Батьки дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надали нотаріально посвідчені згоди на усиновлення ОСОБА_1 їхньої малолітньої доньки ОСОБА_5 .

З погляду на що просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 заяву підтримали й просили суд таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області Гладчук І. В. вважає доцільним усиновлення дитини заявником й позовні вимоги підтримує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає.

Процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/655/25 передана 30.09.2025 судді Гриновець О. Б.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних, у цій справі визначено основних присяжних: Прийдун О. І., Савич Г. А.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 13.10.2024 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження в закритому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених ним вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам суд дійшов таких висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом.

28.01.2025 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.01.2025. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » /а. с. 11/.

ОСОБА_7 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.04.2023 де в графі «батько» зазначено ОСОБА_4 /а. с. 10/.

Відповідно до висновку № 01 від 16.09.2025 Козівська селищна рада Тернопільської області вважає усиновлення дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянином ОСОБА_1 доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини /а. с. 20/.

Мати дитини ОСОБА_3 дає згоду на усиновлення її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується заявою від 25.07.2025, посвідченою приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Хрущ Д. С., зареєстрованою в реєстрі за № 2250 /а. с. 13/.

Батько дитини ОСОБА_4 не заперечує й дає згоду на усиновлення його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянином України ОСОБА_1 , що підтверджується заявою від 21.07.2025, посвідченою приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною Н. О., зареєстрованою в реєстрі за № 1340 /а. с. 12/.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 78,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серії НТА № 910084 від 27.03.2024, витягом з Державного реєстру речових прав № 371720131 від 27.03.2024 /а. с. 14, 15/.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.09.2025 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 створені належні умови для розвитку та виховання дитини; остання проживає в окремій кімнаті з батьками, забезпечена окремим спальним місцем, наявні іграшки, сезонний одяг. Заявник ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ та виявляє бажання усиновити доньку дружини - ОСОБА_9 , яку любить як свою рідну дитину (зі слів матері заявника) /а. с. 16/.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ФОВА-004305632 щодо ОСОБА_1 станом на 23.07.2025 відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, про розшук /а. с. 17/.

На підтвердження задовільного стану свого здоров`я ОСОБА_1 надав висновок КНП «Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги Балаклійської міської ради Харківської області» від 08.08.2025 /а. с. 18/.

Для підтвердження розміру його доходів надав довідку про доходи за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 /а. с. 19/.

Згідно з довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради» від 08.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на обліку в сімейного лікаря від 01.06.2023; дитина розвивається згідно віку; вроджених вад, хронічних захворювань немає; вакцинація проведена відповідно до календаря щеплень /а. с. 33/.

Застосоване судом законодавство та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення (п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст. 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина (далі по тексту - Конвенція), яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення.

Відповідно до статті 21 Конвенції визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку.

На рівні внутрішнього українського законодавства принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України й у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ст. 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованою Законом № 3017-VI 15.02.2011компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 СК України).

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 3.02.2009 № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22.06.2004).

15.02.2011 Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)».

Вказана Конвенція підписана 27.11.2008 та запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини.

Відповідно до ст. 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Частиною 5 ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.

Тож основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів.

Під інтересами дитини необхідно розуміти створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Статею 213 СК України визначений чіткий перелік осіб, які мають переважне правом перед іншими на усиновлення дитини.

Так п. п. 2, 3 ч. 1 вказаної статті передбачено, що за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України, в тому числі: який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється; який усиновлює кількох дітей, які є братами, сестрами.

Відповідно до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Тож за змістом ст. 217 СК України у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. Водночас необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів.

Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками (стаття 218 СК України).

Статтею 5 Європейської конвенції про усиновлення передбачено, що рішення про усиновлення не приймається, якщо не надано принаймні таких згод, які не відкликані: згоди матері й батька; або в разі відсутності й батька, й матері, які могли б надати згоду, згоди будь-якої особи чи установи, які вповноважені надати таку згоду замість них; згоди дитини, яка відповідно до закону вважається такою, що має достатній рівень розуміння; дитину вважають такою, що має достатній рівень розуміння, після досягнення віку, який визначено законом та який не повинен перевищувати 14 років; згоди другого з подружжя чи зареєстрованого партнера усиновлювача.

Особам, згода на усиновлення яких вимагається, повинні бути надані консультації, які можуть бути необхідними, і належним чином повідомлено про наслідки їхньої згоди, зокрема чи призведе усиновлення дитини до припинення правових відносин між дитиною та сім`єю її походження. Згоду повинно бути надано вільно в установленій правовій формі й висловлено чи засвідчено письмово.

Компетентний орган повинен вимагати згоди будь-якої особи чи органу, зазначених у частині 1 конвенції, або відхиляти відмову в наданні такої згоди, окрім з виключних підстав, визначених законом.

Пунком 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що частину 1 статті 217 СК України у взаємозв`язку зі ст. 121, ч.1 ст.135 цього Кодексу слід розуміти так: згода батька на усиновлення дитини, народженої матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, не потрібна, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень здійснено за прізвищем матері, а його ім`я та по батькові записано за її вказівкою.

Згідно з ч. 1 ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст. 225 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Правові наслідки усиновлення визначені статтею 232 СК України.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідно до ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, скасовується.

Отже в контексті положень законодавства про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання, у звичайних побутових обставинах.

Згідно з п 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 в справі № 759/9639/18 (провадження № 61-1599св22).

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 й внести зміни в актовий запис про її народження.

На час розгляд заяви в суді, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 28 січня 2025 року.

Батьки дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надали нотаріально посвідчені згоди на усиновлення ОСОБА_1 їхньої малолітньої доньки ОСОБА_5 .

Заявник у даній справі відповідає вимогам до кандидата в усиновлювачі, які встановлені ст. 211 СК України.

Заразом сама лише формальна відповідність заявника вимогам, встановленим ст. 211 СК України не є безумовною підставою для ухвалення судом рішення про усиновлення дитини, так як відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд цивільних справ на засадах верховенства права.

Крім того судом встановлено, що заявник є військовослужбовцем, сімейні відносини ОСОБА_1 й ОСОБА_3 не є стійкими, а біологічний батько дитини ОСОБА_10 - ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав щодо неї, відсутні ознаки, що такий хворіє тощо.

Відповідно до висновку № 01 від 16.09.2025 Козівська селищна рада Тернопільської області вважає усиновлення дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянином ОСОБА_1 доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини.

Однак зі змісту наданого висновку про доцільність усиновлення заявником дитини не видно, яким саме чином усиновлення відповідатиме інтересам дитини, які відносини наразі склалися між дитиною та кандидатом в усиновлювачі, не відображено дійсні обставини усиновлення, а також добросовісність і мету такого усиновлення.

Тож наданий висновок про доцільність усиновлення ОСОБА_1 дитини ОСОБА_10 недостатньо обґрунтованим, а тому судом до уваги не приймається.

Суд вважає, що відносини між заявником та дитиною не є стійкими з урахуванням того, що заявник проходить військову службу в лавах ЗСУ, а з моменту укладення заявником шлюбу з матір`ю дитини, а саме з 28.01.2025 до моменту звернення заявника до суду з даною заявою минув досить короткий строк.

Та обставина, що дитина проживає і формально виховується в сім`ї заявника, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 213 СК України також не є безумовною підставою для здійснення усиновлення у даному випадку.

Тож з урахуванням встановлених під час розгляду справи фактичних обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 2 ст. 207 СК України на даний час відсутні підстави для усиновлення ОСОБА_1 дитини своєї дружини ОСОБА_5 , оскільки таке усиновлення не відповідатиме якнайкращим інтересам останньої й звернення до суду із заявою про усиновлення є передчасним.

З огляду на що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Згідно з ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 293-294, 310-314 ЦПК України

у х в а л и в:

відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області про усиновлення дитини.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 21.11.2025.

Повне найменування сторін:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

заінтересовані особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області: вул. Грушевського, 38, селище Козова, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Суддя О. Б. Гриновець

Присяжні О. І. Прийдун

Г. А. Савич