Провадження № 2/344/5022/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретаря Волощук Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, що не заявляють вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Кушнір Олег Вікторович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 , адвокат Римарук Ю.І., звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.11.2020 року за реєстровим № 104017 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів в сумі 37 921 гривень 92 копійок, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачеві ОСОБА_1 стало відомо про наявність відкритого щодо нього як боржника виконавчого провадження № 66189120. 22 липня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О. В. відкрито виконавче провадження № 66189120 щодо виконання виконавчого напису № 104017 від 20.11.2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором 741841666 від 29 липня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», заборгованості у розмірі 37 921,92 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 999,40 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 19 086,12 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями 7 836,40 грн. Крім того вказано, що із боржника підлягає сплата за вчинення виконавчого напису.

Як вбачається з виконавчого напису № 104017 від 20.11.2020 року, строк платежу за кредитним договором 741841666 від 29 липня 2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року. Позивач вважає, що виконавчий напис № 104017 від 20.11.2020 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення з позивача, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» який визначений у виконавчому написі, не є підтвердженим.

Так, згідно з виконавчим написом право вимоги за цим кредитним договором було відступлено двічі на підставі відповідних договорів, однак в матеріалах виконавчого провадження та до тексту виконавчого напису не долучено оригіналу чи засвідченої копії вказаних договорів про відступлення права вимоги.

Крім того, відсутні докази належного направлення та отримання Позивачем письмової вимоги про усунення порушень, тому через відсутність доказів наявності боргу у визначеному відповідачем розмірі, в останнього були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення боргу. Перед вчиненням оскаржуваного виконавчого напису, стягувач (відповідач) зобов`язаний був надіслати письмове повідомлення про зобов`язання на адресу боржника (позивача), однак позивач взагалі не отримував письмові претензії від ТОВ «Маніовео швидка фінансова допомога» або ТОВ «Таліон плюс», позивачеві особисто не направлялись документи ні від відповідача, ні від приватного виконавця.

Договір № 741841666 від 29 липня 2019 року не містить фізичних підписів сторін, крім того не долучено доказів його підписання засобами ЕЦП, також не є нотаріально посвідченим. Оспорюваний напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора (відповідача).

Дані, які містяться у виконавчому написі № 104017 від 20.11.2020 року, викликають об`єктивні сумніви у достовірності, адже вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020, тобто не наведено періоду, за який нараховано суми штрафу, пені, відсотків.

У строк встановлений судом представник відповідача відзив на позов не подав, але 18.09.2025 через систему «Електронний суд» подав додаткові пояснення у справі в яких зазначив, що відповідач не згоден з доводами позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу. Вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми. Ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість.

Пояснень третіх осіб щодо позову відповідно до ст. 181 ЦПК України суду не надано.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представники відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суд не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір № 741841666, за яким Товариство зобов`язувалось надати позичальникові кредит на суму 11 000 грн. строком на 30 днів.

Правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 104017, про стягнення із ОСОБА_1 в користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів в сумі 37 921 грн. 92 коп., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 999 грн. 40 коп., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками 19 086 грн. 12 коп., строкова заборгованість за штрафами й пенями 7 836 грн. 40 коп.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» плату в розмірі 1200 гривень, яку присуджено стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Загальна сума стягнення за виконавчим написом складає 39 121 грн. 92 коп.

У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року.

22 липня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О. В. відкрито виконавче провадження № 66189120 щодо виконання виконавчого напису № 104017 від 20.11.2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором 741841666 від 29 липня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»/

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

За змістом п. 2 Переліку документів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з виконавчого напису № 104017 від 20.11.2020 року, строк платежу за кредитним договором 741841666 від 29 липня 2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 04 листопада 2020 року по 04 листопада 2020 року.

Отже, виконавчий напис № 104017 від 20.11.2020 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» який визначений у виконавчому написі, не є підтвердженим.

Відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, тому через відсутність доказів наявності боргу у визначеному відповідачем розмірі, в останнього були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення боргу. Перед вчиненням оскаржуваного виконавчого напису, стягувач (відповідач) зобов`язаний був надіслати письмове повідомлення про зобов`язання на адресу боржника (позивача), однак позивач взагалі не отримував письмові претензії від ТОВ «Маніовео швидка фінансова допомога» або ТОВ «Таліон плюс», позивачеві особисто не направлялись документи ні від відповідача, ні від приватного виконавця.

Договір № 741841666 від 29 липня 2019 року не містить фізичних підписів сторін, крім того не долучено доказів його підписання засобами ЕЦП, також не є нотаріально посвідченим. Оспорюваний напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора (відповідача).

Дані, які містяться у виконавчому написі № 104017 від 20.11.2020 року, викликають об`єктивні сумніви у достовірності, адже вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020, тобто не наведено періоду, за який нараховано суми штрафу, пені, відсотків.

Отже,з урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено повністю, тому судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Представник відповідача у своїх додаткових поясненнях позовні вимоги не визнав, взагалі про це нічого не зазначив, тому немає підстав для застосування вказаної вище норми.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Інтереси позивача представляв адвокат Римарук Юрій Ігорович на підставі ордеру, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 11.08.2025 року № 64/25. Також представником долучено до справи Додаткову угоду № 1 до договору від 18.09.2025 та Акт надання юридичних послуг від 23.09.2025 в якому зазначено перелік наданих юридичних послуг.

Згідно вказаного акту адвокатом проведено: консультації з клієнтом на суму 4000 грн., ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження - вартість 3000 грн., підготовлено та подано позовну заяву вартість 8000 грн., всього на суму 15 000 грн.

Представник відповідача вважає, що вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу. Ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість.

Суд погоджується із твердженнями представника відповідача та вважає такі витрати є дещо завищеними, враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин.

Вказана категорія справ є типовою, отримати докази не було проблемою для представника та для цього не потрібно було вчиняти багатокрокових дій, прикладати надмірних зусиль, також є сталою судова практика у вказаній категорії справ.

Свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

З урахуванням наведено обґрунтованими та спів мірними суд вважає витрати в розмірі 10 000 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 15, 16, Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 137, 141, 142, 259, 263, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, що не заявляють вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Кушнір Олег Вікторович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований за № 104017, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , місцезнаходження якої: 02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 34, офіси 511 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 24 листопада 2025 року.

Суддя Бабій О.М.