Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 487/6063/25
Провадження № 2-ві/945/1633/25
УХВАЛА

17 листопада 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Войнарівського М.М., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Павленко І.В. від розгляду цивільної справи № 487/6063/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

12 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді Павленко І.В.

Ухвалою Миколаївського районого суду Миколаївської області від 13.11.2025року, головуючим у цивільній справі № 487/6063/25 Павленко І.В., постановлено визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Павленко І.В. від розгляду цивільної справи № 487/6063/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - необґрунтованою та передати заяву про відвід судді до канцелярії Миколаївського районного суду Миколаївської області для вирішення в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу головуючому судді Войнарівському М.М. розподілена заява ОСОБА_1 про відвід судді Павленко І.В. у цивільній справі № 487/6063/25.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді немає.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує на суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 06 жовтня 2025 року про повернення заяви без розгляду та відкладення підготовчого засідання у справі вказує, що підпис ОСОБА_2 візуально є різним на тих заявах, що містяться в матеріалах справи, що потребує підтвердження позиції позивача в належний процесуальний спосіб, що дозволяє суду встановити її особу та дійсну волю. Разом з тим, вказаний висновок суду свідчить про упередженість суду та про його не кваліфікованість, оскільки встановлення належності підпису особі, у цьому випадку позивачці, відноситься виключно до повноважень експерта та можливий лише шляхом призначення почеркознавчої експертизи. У даній справі суд підміняючи собою експерта приходить до висновку, що підписи наявні в матеріалах справи різняться між собою, що не підтверджено матеріалами справи жодним чином та є суб`єктивною думкою судді Павленко І.В. Також, наголошує на тому, що суд, відкриваючи провадження у справі на підставі поданої позовної заяви та заяви про усунення недоліків, дійшов висновку про відповідність позову вимогам ЦПК України. Тобто на цій стадії суд прийняв надані позивачкою заяви без будь-яких зауважень та не вказував про візуальну різницю у підписах. Крім того, заявник звертає увагу на те, що свою позицію позивачка обґрунтувала у поданій нею позовній заяві та заяві про розгляд справи за її відсутності, тобто об`єктивної підстави для з`ясування думки позивачки у суду відсутні, оскільки саме нею ініційовано судовий процес. Щодо встановлення особи позивачки, то вона встановлювалась працівниками суду, як при прийнятті позовної заяви, так і при поданні інших процесуальних заяв. Також вважає, що постановляючи ухвалу суду від 10 листопада 2025 року, суд відклав підготовче засідання та викликав учасників справи, при цьому вказав про обов`язковість явки позивача. Заявник вважає, що дії суду є також упередженими. На його думку, у цій справі достатньо доказів, які необхідні для об`єктивного та неупередженого вирішення справи. При цьому, залишаючи позовну заяву без руху, суд вказав на її недоліки, які позивачкою було виправлено та на підставі чого суд дійшов висновку про відкриття провадження у цій справі. Крім того, заявник зазначає, що із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що суддею Павленко І.В. з липня 2024 року внесено до реєстру 1171 процесуальних рішень по цивільних справах, частина з них за позовами про поділ майна подружжя, і лише у цій справі суддя прийшла до висновку про визнання явки позивачки обов`язковою. До цього, у вказаній категорії справ суддя жодного разу не визнавала явку позивача обов`язковою. У свою чергу, позивачка зазначала про неможливість прибуття у судові засідання у зв`язку із проживанням за межами міста та безпосередньою близькістю Миколаєва до лінії розмежування бойових дій. Все вищенаведене свідчить про упередженість судді та затягування розгляду справи. Поміж інше, заявник звертає увагу на те, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27 серпня 2025 року для розгляду цієї цивільної справи визначено суддю Павленко І.В., при цьому під час визначення складу суду в автоматизованому розподілі приймала участь лише суддя Павленко І.В., всі інші судді були виключені з розподілу, що на переконання заявника ОСОБА_1 є порушенням принципу випадковості та об`єктивності. Отже, оскільки під час автоматизованого розподілу справи було виключено можливий принцип випадковості та вірогідності розподілу судової справи, то на думку заявника, такий розподіл був прогнозованим, оскільки здійснювався за наявності лише одного судді - Павленко І.В., а відтак, суддя отримавши вказану справу до свого провадження та встановивши порушення порядку розподілу судової справи, повинна була заявити собі самовідвід, що нею в порушення вимог процесуального закону не було здійснено. Наголошує, що вищевказане ще раз підтверджує упередженість та необ`єктивність судді, що є безумовною підставою для відводу у цій справі. У зв`язку з цим, просив відвести суддю Павленко І.В. від розгляду цивільної справи № 487/6063/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Підстави для відводу судді викладені в статті 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених статті 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

При цьому частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: - суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;- об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

В силу положень частини 4 статті 36 ЦПК України вказані заявником обставини не можуть бути підставою для відводу судді.

Будь-яких інших обставин, що могли б вказувати на наявність підстав для відводу судді, передбачених статтею 36 ЦПК України, заявник не зазначав.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування відводу не свідчать про існування достатніх підстав вважати, що суддя Павленко І.В. є необ`єктивною, або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи.

За таких обставин, вважаю за необхідне у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Павленко І.В. у цивільній справі № 487/6063/25, відмовити.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 39, ст. 40, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Павленко І.В. від розгляду цивільної справи № 487/6063/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Войнарівський