Справа № 953/5972/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зуба Г.А.,
за участю секретаря судового засідання Кулікової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання житлових кооперативів «Приозерний-25», в інтересах якого діє адвокат Андрощук Борис Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що Об`єднання житлових кооперативів «Приозерний-25» (надалі ОЖК «Приозерний-25», позивач) є зареєстрованою в установленому законом порядку юридичною особою, основною діяльністю якої є комплексне обслуговування об`єктів та належне утримання будинків та прибудинкової території. ОЖК «Приозерний-25» діє на підставі власного установчого документа, а саме на підставі Статуту, який затверджено протоколом загальних зборів №2 від 14.03.2016 року.
Відповідно до п.п.1.1., 1.9. Статуту ОЖК «Приозерний-25» є кооперативним об`єднанням, яке створене в результаті реорганізації Житлово-експлуатаційної контори №25 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів шляхом перетворення в ОЖК «Приозерний-25» та є правонаступником всіх його прав та обов`язків, відповідно до ЗУ «Про кооперацію». Засновниками ОЖК «Приозерний-25» є Житловий кооператив «Приозерний-9» із місцезнаходженням за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 42, Житловий кооператив «Приозерний-10» із місцезнаходженням за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 44, Житловий кооператив «Приозерний-11» із місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_1 , Житлово-будівельний кооператив «Приозерний-27» із місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача вказує, що ОЖК «Приозерний-25» надає свої послуги з утримання будинків та прибудинкової території усім його учасникам (засновникам), зокрема і власникам квартир, які знаходяться у будинку за адресою: АДРЕСА_2 та який входить у Житлово-будівельний кооператив «Приозерний-27», у зв`язку з чим у власників таких квартир виникає обов`язок своєчасно та в повному обсязі оплачувати рахунки за спожиті житлово - комунальні послуги.
Зважаючи на перелік послуг, які надаються ОЖК «Приозерний-25» за адресою: АДРЕСА_2 , позивачем, на підставі протоколу загальних зборів №1 від 24.12.2021 року та протоколу загальних зборів №2 від 26.12.2023 року, було затверджено калькуляцію тарифів (щомісячного внеску) за утримання будинку та прибудинкової території ЖБК «Приозерний-27», відповідно до якої на період 01.01.2022 по 01.01.2024 року ОЖК «Приозерний-25» встановив для власників квартир тариф у розмірі 5,20 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири та 4, 30 грн. за 1 кв.м. площі квартири, яка розташовується на першому поверсі будинку, а з 01.01.2024 року по теперішній час 5,40 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири та 4,53 грн. за 1 кв.м. площі квартири, яка розташовується на першому поверсі будинку.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №417673265 від 13.03.2025.
17.06.2025 до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зубу Г.А.
18.06.2025 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 18.06.2025.
Ухвалою судді від 18.06.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявний поштовий конверт з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.2ст.191 ЦПК Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободРади Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положеньст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4ст.223 ЦПК Українипостановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2016 року проведено державну реєстрацію Об`єднання житлових кооперативів «Приозерний-25», в результаті перетворення.
Протоколом загальних зборів № 2 ОЖК «Приозерний-25» від 14 березня 2016 року затверджений Статут ОЖК «Приозерний-25».
Положеннями Статуту ОЖК «Приозерний-25» передбачено, що ОЖК «Приозерний-25» є кооперативним об`єднанням, яке створене в результаті реорганізації Житлово-експлуатаційної контори №25 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів шляхом перетворення в ОЖК «Приозерний-25» та є правонаступником всіх його прав та обов`язків, відповідно до ЗУ «Про кооперацію». Засновниками ОЖК «Приозерний-25» є Житловий кооператив «Приозерний-9» із місцезнаходженням за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 42, Житловий кооператив «Приозерний-10» із місцезнаходженням за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 44, Житловий кооператив «Приозерний-11» із місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_1 , Житлово-будівельний кооператив «Приозерний-27» із місцезнаходженням за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, 18.
Пунктами 2.1., 2.3 Статуту передбачено, що метою створення та діяльності ОЖК «Приозерний-25» є забезпечення належного утримання будинків та прибудинкової території житлових кооперативів, що є засновниками Об`єднання. Об`єднання забезпечує сплату внесків власниками квартир, житлових та нежитлових приміщень на утримання будинку, його інженерного обладнання, під`їздів, інших місць загального користування будинку та прибудинкової території.
Відповідно до п.12.2 Статуту до компетенції ОЖК «Приозерний-25» відноситься: організація обслуговування будинку та прилеглої території, профілактичний огляд і технічне обслуговування конструктивних елементів і інженерного устаткування будинку, прибирання і освітлення місць загального користування, санітарне очищення, прибирання території домоволодіння і вивезення побутового сміття, чищення вентканалів, дезінфекція, дератівація приміщень, скидання снігу і сміття з крівлі, своєчасна підготовка будинку і устаткування до експлуатації в зимовий і літній період за участю голови правління кооперативу, контроль за безперебійним функціонуванням системи центрального опалювання впродовж всього опалювального сезону, систем гарячого і холодного водопостачання, електро- і газопостачання, каналізації, сміттєпроводу і іншого устаткування, підготовка домоволодіння до свят, аварійне обслуговування за участю представника кооперативу голови правління, забезпечення виконання правил протипожежної безпеки, а також виконання вказівок місцевих органів пожежного нагляду за участю представника кооперативу голови правління.
Згідно з п.14.1. Статуту ОЖК «Приозерний-25» надає послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно на загальних зборах учасників (засновників), а у випадках, передбачених законом за державними цінами і тарифами.
Зі змісту протоколу № 1 загальних зборів ОЖК «Приозерний-25» від 24 грудня 2021 року вбачається, що загальними зборами ОЖК «Приозерний-25» було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком/внесок на утримання будинку та прибудинкової території із розрахунку 5,20 грн за 1 кв.м. площі квартир, розташованих з 2-го поверху та 3,657 грн за 1 кв.м. площі квартир першого поверху (не враховуючи витрат на технічне обслуговування ліфтів).
Зі змісту протоколу № 2 загальних зборів ОЖК «Приозерний-25» від 26 грудня 2023 року вбачається, що загальними зборами ОЖК «Приозерний-25» було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком/внесок на утримання будинку та прибудинкової території із розрахунку 5,40 грн за 1 кв.м. площі квартир, розташованих з 2-го поверху та 4,38 грн за 1 кв.м. площі квартир першого поверху.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
Згідно ст. 322 ЦПК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1,2 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до статей 64, 66, 67, 162 ЖК України власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.
Стаття 179 ЖК України передбачає, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45, власник або наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором чи законом.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга зуправління багатоквартирнимбудинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Згідно п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Отже, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.
Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016 року по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком..
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як власник нерухомого майна, зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, що затверджуються загальними зборами ОЖК.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
В силу статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В ході судового розгляду відповідачем не надані будь-які докази на спростування вказаних обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку суду не надано.
Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.
Суд приходить до висновку, що ця вимога обґрунтована та підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. ч. 3, 8ст. 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України).
Право на професійну правничу допомогу гарантованостаттею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Згідно з частиною четвертоюстатті 62 ЦПК Україниповноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно доЗакону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Статтями26,27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Надані документи відповідно до положень ст.15,77 ЦПК Україниє належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.
Таким чином, у відповідності до вимогст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Отже, вимога про розподіл судових витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню, а саме у сумі 2500,00 гривень, що в даному випадку є співрозмірним розміром.
У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8,11-13,76, 81,141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позовні вимоги Об`єднання житлових кооперативів «Приозерний-25», в інтересах якого діє адвокат Андрощук Борис Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання житлових кооперативів «Приозерний-25» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Об`єднання житлових кооперативів «Приозерний-25», , місцезнаходження: 61168, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 313-Б, кв. 111.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 13.11.2025.

СУДДЯ Г.А. Зуб