Справа № 685/113/23
Провадження № 2/685/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Матвійчук В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заробітку, втраченого внаслідок заподіяння каліцтва,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2020 року, в межах розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, потерпіла ОСОБА_3 звернулася з позовною заявою до обвинуваченого ОСОБА_2 , заявивши вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 800000 грн., відшкодування вартості придбаних ліків в сумі 19281,36 грн., втраченого заробітку внаслідок каліцтва за період з 20 квітня 2020 року по серпень 2020 року в сумі 102331,66 грн., а також стягувати з ОСОБА_2 на її користь втрачений заробіток внаслідок каліцтва, починаючи з вересня 2020 року по 25000 грн. щомісячно, але не менше п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, довічно.

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року (справа № 669/828/20) було визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з призначенням покарання у виді семи років позбавлення волі. Цим же вироком скасовано вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2022 року щодо ОСОБА_2 , зокрема, в частині позовних вимог про стягнення коштів у вигляді втраченого заробітку внаслідок каліцтва. Матеріали цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , в частині стягнення втраченого заробітку внаслідок каліцтва, повернуто до Теофіпольського районного суду Хмельницької області для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги стягнення втраченого заробітку обґрунтовані тим, що внаслідок спричиненого тілесних ушкоджень з вини відповідача позивачка втратила працездатність, у зв`язку з цим винуватець зобов`язаний відшкодувати їй втрачений заробіток з дня втрати працездатності у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 1197 ЦК України, який становив період з квітня по серпень 2020 року в сумі 4723,00 грн./міс., всього за цей період на загальну суму 102331,66 грн. Також позивачка просить стягувати на її користь з відповідача, починаючи з вересня 2020 року і довічно втрачений заробіток, розмірі, не меншому за п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, який з вересня 2020 року становить 5000,00 грн./міс., тобто по 25000 грн./міс.

Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01 березня 2023 року.

Відповідач в судовому засіданні 30 квітня 2024 року позовні вимоги визнав частково та пояснив, що потерпіла, незважаючи на каліцтво, продовжує працювати на тому ж робочому місці, де і працювала до того. При вирішенні спору покладається на розсуд суду, зазначивши, що тяжкість призначеного йому покарання в значній мірі компенсовує потерпілій заподіяні збитки, з нього стягнуто значні суми коштів на відшкодування моральної шкоди, він не має ніяких доходів, щоб сплачувати хоч якісь суми на відшкодування заподіяної шкоди, тому рішення суду не зможе вплине на фактичне отримання нею грошових коштів.

Заслухавши доводи учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно вироку Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області від 18 січня 2023 року, 20 квітня 2020 року біля 00 год. 30 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю біля 50 км/год в с. Миклаші Білогірського району зі сторони вулиці Ланова в напрямку с. Човгузів, Теофіпольського району Хмельницької області, напроти Миклашського ліцею по вулиці Центральній,3, помітив ОСОБА_3 , яка стояла поруч з правим заднім крилом автомобіля «Opel Zafira», д/н - НОМЕР_2 , припаркованого на правому узбіччі проїзної частини, з якою він тривалий час перебував в неприязних відносинах.

Помітивши ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, з метою спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистих неприязних відносин, умисно спрямував керований ним автомобіль джерело підвищеної небезпеки, «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 в напрямку ОСОБА_3 , збільшуючи швидкість керованого ним автомобіль до 60-70 км/год. та умисно, передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на потерпілу в результаті чого притиснув її до заднього правого крила автомобіля «Opel Zafira», д/н - НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді повної травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки з розчавленням правого колінного суглобу, що супроводжувалось гострою крововтратою та травматичним шоком, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, після чого з місця події зник.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків. Збитками, відповідно до ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, відповідно до ст. 1197 ЦК України, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року у ході розгляду даної справи за клопотанням представника позивачки була призначена судово-медична експертиза, на вирішення якої поставлене питання щодо ступеня втрати професійної працездатності ОСОБА_3 внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих від дій ОСОБА_2 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (справа № 669/828/20).

Судово-медична експертна комісія Державної спеціалізованої установи «Хмельницьке обласне бюро судово-медичної експертизи» у складі експертів Гавадзи Р.В., Купчик І.О. (експерт Департаменту охорони здоров`я Хмельницької облвійськадміністрації зі спеціальності «Професійна патологія») та ОСОБА_5 у своєму висновку від 31 липня 2025 року № 27 встановила, що потерпілій ОСОБА_6 в зв`язку з наявною ампутаційною куксою правого стегна на межі середньої та нижньої третини діафізу правої стегнової кістки, що утворилася після заподіяння їй 20 квітня 2020 року повної травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини правої гомілки з розчавленням правого колінного суглобу, протипоказана важка фізична працю та протипоказана праця з тривалим ходінням і з тривалим стоячим положенням. Проаналізувавши надані матеріали та медичну документацію, комісія прийшла до висновку, що, оскільки ОСОБА_6 не може виконувати роботу за основним фахом при наявності протезу, навіть при полегшених умовах праці, але може виконувати роботу за іншою немедичною спеціальністю, то у гр. ОСОБА_6 , згідно п. 10.4 додатку до «Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», втрата професійної працездатності становить 60 %.

Згідно довідки про доходи КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогірського району Хмельницької області від 05 травня 2020 року № 711, потерпіла ОСОБА_3 займає посаду завідуючої ФП с. Миклаші і її заробітна плата у січні, лютому та березні 2020 року, тобто за три останні календарні місяці, які передують дню отримання каліцтва, становить 5195,30 грн., що відповідає середній заробітній платі.

Розмір мінімальної заробітної плати на день спричинення потерпілій каліцтва до 30 серпня 2020 року становив 4723 грн. відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України у 2020 році», тобто її середня заробітна плата є меншою за п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, тому розмір втраченого заробітку вираховується виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про відшкодування потерпілій втраченого заробітку винуватцем її каліцтва, тому втрачений заробіток підлягає стягненню від дня його спричинення до дня ухвалення судом рішення.

Розмір мінімальної заробітної плати за цей період визначався Законами про Державний бюджет України та становив з 01 січня 2020 року 4723 грн., з 01 вересня 2020 року 5000 грн., з 01 січня 2021 року 6000 грн., з 01 грудня 2021 року 6500 грн. та з 01 жовтня 2022 року 6700 грн.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 7100 грн. та з 01 квітня 8000 грн., проте частиною другою даної статті визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішенням суду, на рівні 1600 грн. Зважаючи на те, що виплата втраченого заробітку буде здійснюватися за рішенням суду, тому застосуванню для визначення розміру відшкодування у 2024 році підлягає розмір мінімальної заробітної плати, визначений частиною другою статті 8 Закону.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено в 01 січня мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 8000 грн., проте частиною другою даної статті розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішенням суду, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму, зазначеного в абзаці дев`ятому статті 7 цього закону. Абзацом дев`ятим статті 7 закону встановлено з 01 січня прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність, який застосовується для визначення розміру доплати за проживання на територіях радіоактивного забруднення, в тому числі за рішенням суду, 1600 грн. Зважаючи на те, що виплата втраченого заробітку буде здійснюватися за рішенням суду, тому застосуванню для визначення розміру відшкодування у 2025 році також підлягає розмір мінімальної заробітної плати, визначений частиною другою статті 8 Закону.

Загальна сума втраченого заробітку за період з 20 квітня 2020 року по 25 листопада 2025 року включно, з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності у 60 %, становить 925498,99 грн., які і підлягають стягненню.

Разом з тим, судом не вбачається підстав для задоволення позовної вимоги в частині довічного стягнення з ОСОБА_2 втраченого внаслідок каліцтва заробітку, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Завдання цивільного судочинства цілком відповідає встановленому статтею 15 ЦК України права особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, захисту підлягає порушене право, зокрема, право на отримання від винуватця відшкодування втраченого заробітку внаслідок каліцтва, яке було захищене судом відповідно до заявлених вимог. Проте цивільним законодавством не передбачена можливість захисту права фізичної особи, яке ще не порушене, тому підстав для задоволення вимоги стягнення відшкодування втраченого заробітку в майбутньому задоволенню не підлягає.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Витрати позивачки на оплату судово-медичних експертиз підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1195, 1197 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 925498,99 грн. (Дев`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень 99 коп.) відшкодування заробітку, втраченому внаслідок зменшення професійної працездатності за період з 20 квітня 2020 року по 25 листопада 2025 року включно.

Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 3206,00 грн. (Три тисячі двісті шість гривень 00 коп.) витрат на проведення судових експертиз.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 листопада 2025 року.

Суддя Самойлович А.П.