ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 394/404/25

провадження № 22-ц/4809/1480/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року у складі головуючого судді Краснопольської Л. П.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право приватної власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . За життя вона заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій вони розташовані, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в подальшому вулиця Котовського переіменована на вулицю ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних частках.

Позивач вказує, що прийняв спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р. Г.

В ході оформлення своїх спадкових прав, позивачу стало відомо про те, що його мати за життя не оформила належним чином право власності на житловий будинок, у зв`язку з чим, 18 листопада 2024 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що залишився після смерті матері ОСОБА_5 . Підставою для відмови визначено відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

ОСОБА_1 зазначає, що уже звертався до суду за захистом своїх майнових спадкових прав, проте рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2024 року у справі № 394/837/24 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом у задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки в позовній заяві був зазначений неправильний суб`єктний склад сторін.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за його недоведеністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_5 за час свого життя набула право власності на вказаний житловий будинок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Позивач зазначив, що суд першої інстанції не врахував виписку з погосподарської книги, додану по позовної заяви, відповідно до якої головою домоволодіння згідно погосподарського обліку вказана спадкодавиця. Вказує, що відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Торговицьким сільським ЗАГС Новоархангельського району 14 вересня 1971 року ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 , позивача у справі (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівсьому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 12 січня 2021 року (а.с. 20).

Відповідно до довідки № 344 від 15 січня 2021 року, виданої Новоархангельською селищною радою Новоархангельського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 . В цьому домоволодінні зареєстрована онука померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27 квітня 2020 року. Торговицькою сільською радою від імені ОСОБА_5 посвідчувалися заповіти: від 22 вересня 2010 року за № 73 та від 19 серпня 2013 року за № 367 (а.с. 12).

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння складається із: житлового будинку - літера А, веранди - літера а, навісу літера а1, прибудови літера а2, гаража - літера Б, вбиральні - літера В, сараю - літера Г, літньої кухні - літера Г1, прибудови - літера г, погрібу - літера г1, прибудови - літера г2, прибудови - літера г3, бані - літера г4, огорожі - № 1, воріт - № 2, хвіртки - № 3, питної колонки - № 4. Будинок має загальну площу 67,7 кв.м., житлову 47,8 кв. м., допоміжну 19,9 кв.м. (а.с. 21-24).

Відповідно до висновку про вартість об`єкту нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оцінений в розмірі 99 547, 50 грн (а.с. 16).

19 серпня 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповіла свій житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій вони розташовані, що знаходиться в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках (а.с. 15).

Відповідно до архівної довідки № 184 від 06 серпня 2024 року, виданої КП «БМБТІ», право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 7).

Згідно виписки з погосподарської книги Торговицького старостинського округу Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області установлено, що головою домоволодіння, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , від моменту побудови будинку 1970 року до часу смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 627 від 23 липня 2024 року, виданої Торговицьким старостинським округом Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 0,32 га, з них: 0,25 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та 0,07 га «Для ведення особистого селянського господарства». Право власності на земельну ділянку відсутнє. Земельна ділянка знаходиться в комунальній власності Торговицького старостинського округу Новоархангельської селищної ради (а.с. 11).

З інформації, наданої Державним нотаріальним архівом Кіровоградської області підтверджено відсутність в документах архівного фонду «Торговицька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області» в протоколах сесій та засідань виконавчого комітету сільської ради за 1970-1973, 1975/1978 роки, протоколах сесій за 1974 рік відомості про виділення земельної ділянки під забудову, надання дозволу на будівництво житлового будинку, оформлення права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

З матеріалів спадкової справи № 4/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 установлено, що із заявами про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , звернулися спадкоємці: син ОСОБА_1 , онучка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 (а.с. 39-41).

Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 18 листопада 2024 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належить покійній ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав правовстановлюючих документів на спадковий будинок оформлених належним чином (а.с. 25).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно зі статтею 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідно до частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 3 ст. 51 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справа № 344/17464/15-ц (провадження № 61-11184св20) вказано, що «відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Виходячи з наведеного, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18).

З урахуванням вказаного, визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку, позивач посилався на відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке залишилось після смерті його матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачами у цій справі зазначив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є спадкоємцями за заповітом після смерті матері позивача, ОСОБА_5 .

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 19 серпня 2013 року ОСОБА_5 (мати позивача) склала заповіт, згідно якого заповіла свій житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій вони розташовані, що знаходиться в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках (а.с. 15).

Позивач, після смерті своєї матері, звернувся до нотаріальної контори для оформленння своїх спадкових прав, однак постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 18 листопада 2024 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належить покійній ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав правовстановлюючих документів на спадковий будинок, оформлених належним чином (а.с. 25).

Згідно виписки з погосподарської книги Торговицького старостинського округу Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області установлено, що головою домоволодіння, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , від моменту побудови будинку 1970 року до часу смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до архівної довідки № 184 від 06 серпня 2024 року, виданої КП «БМБТІ», право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 7).

З інформації, наданої Державним нотаріальним архівом Кіровоградської області підтверджено відсутність в документах архівного фонду «Торговицька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області» в протоколах сесій та засідань виконавчого комітету сільської ради за 1970-1973, 1975/1978 роки, протоколах сесій за 1974 рік відомості про виділення земельної ділянки під забудову, надання дозволу на будівництво житлового будинку, оформлення права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 627 від 23 липня 2024 року, виданої Торговицьким старостинським округом Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 0,32 га, з них: 0,25 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та 0,07 га «Для ведення особистого селянського господарства». Право власності на земельну ділянку відсутнє. Земельна ділянка знаходиться в комунальній власності Торговицького старостинського округу Новоархангельської селищної ради (а.с. 11).

Отже житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , на який позивач просить визнати право власності, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,32 га, з них: 0,25 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та 0,07 га «Для ведення особистого селянського господарства», а вказана земельна ділянка знаходиться в комунальній власності Торговицького старостинського округу Новоархангельської селищної ради.

Разом з тим, Новоархангельська селищна рада як власник земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок, не залучена до участі у справі як відповідач.

Оскільки заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків Новоархангельської селищної ради, а такі вимоги не можуть бути розглянуті і вирішені судом без залучення її відповідачем у справі, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 464/6314/17 (провадження № 61-13581св21).

З урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Крім того, колегія суддів роз`яснює, що відмова у задоволенні цього позову не позбавляє позивача права на звернення до суду з новим позовом із зазначенням належного суб`єктного складу учасників.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, змінити рішення суду першої інстанції шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 28.11.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник