РІШЕННЯ № 384/762/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/70/2025
05 листопада 2025 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
за участю прокурора Дем`янової А.О.,
представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коротченка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в с-ще Вільшанка Голованівського району Кіровоградської області справу за позовною заявою керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Вільшанської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, визнання недійсною додаткової угоди до договору, -
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
21.01.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача 1 Вільшанської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву у справі 384/762/24, в якому просить поновити строк на подання відзиву у даній справі та прийняти відзив на позовну заяву. Закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Залишити без руху позовну заяву у справі в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України. Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
04.02.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив Вільшанської селищної ради у справі 384/762/24, в якому просить визнати доводи відповідача 1, зазначені у відзиві на позовну заяву, непідтвердженими та недоведеними та задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
03.02.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коротченка О.О. надійшов відзив на позовну заяву у даній справі, в якому просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Залишити без руху позовну заяву у справі в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України. Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
06.02.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив представника відповідача Кріпак О.В. у справі 384/762/24, в якому просить визнати доводи представника відповідача 2, зазначені у відзиві на позовну заяву, непідтвердженими та недоведеними та задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
14.02.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коротченка О.О. надійшло заперечення (на відповідь на відзив) у даній справі, в якому просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Залишити без руху позовну заяву у справі в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України. Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03.04.2025 року клопотання заперечення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коротченка О.О. проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - задоволено. Розгляд справи за позовною заявою керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Вільшанської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, визнання недійсною додаткової угоди до договору, провести в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 16 травня 2025 року на 10 год. 00 хв. в приміщенні Вільшанського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2025 року у задоволенні клопотань представника Вільшанської селищної ради та представника відповідача Кріпак О.В. про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України та залишення без руху даної позовної заяви в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України, відмовлено.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коротченко О.О. про проведення експертизи з питань землеустрою у даній справі, відмовлено.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити.
Представник Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву надав 21.01.2025 року.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву надано 03.02.2025 року.
Представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Коротченко О.О. в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Вислухавши доводи прокурора, думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Вільшанської селищної ради від 22.10.2021 за №474, пункт перший, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 , для сінокосіння та випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08) загальною площею 54,7802 га. Пунктом другим вищевказаного рішення №474, надано в оренду ОСОБА_1 терміном на 10 років, земельну ділянку площею 9,1542 га, кадастровий номер :51:000:0025, для сінокосіння та випасання худоби, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка перебуває у запасі, на території Вільшанської селищної громади Голованівського району, за межами с. Бузникувате (а.с.34-35).

В подальшому, 04.01.2022 між Вільшанською селищною радою (далі - Орендодавець) та ОСОБА_1 (далі - Орендар), укладено договір оренди земельної ділянки номер 17-11-21 (далі - Договір), за яким Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :51:000:0025, площею 9,1542 га, пасовище у тому числі 9,1542 га, для сінокосіння і випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08), строком на 10 (десять) років без права пролонгації. Відповідно до п.п. 2.1., 5.1.-5.3. цього Договору предметом та об`єктом договору є земельна ділянка з цільовим призначенням - для сінокосіння і випасання худоби, з кадастровим номером :51:000:0025, площею 9,1542 га, пасовище. Згідно з п. 6.1. Договору, інші умови передачі земельної ділянки в оренду: заборона зміни цільового використання. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п.11.1.) (а.с.25-29).

Право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :51:000:0025, площею 9,1542 га зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.01.2022, номер запису 46395198.

Рішенням Вільшанської селищної ради №981 від 07.07.2023, надано дозвіл на внесення змін до договору оренди земельної ділянки та виключення п. 6.1. щодо заборони зміни цільового призначення землі (а.с.31).

На виконання вищевказаного рішення, 10.08.2023 між Вільшанською селищною радою та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 17-11-21 від 04.01.2022 року, згідно якої виключено п. 6.1. договору оренди земельної ділянки (п. 1 угоди) (а.с.30).

В подальшому пунктом 1 рішення Вільшанської селищної ради за №1054 від 13.10.2023, надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0025, загальною площею 9,1542 га, шляхом зміни цільового призначення земельної ділянки «з КВЦП 01.08 для сінокосіння та випасання худоби» на «01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (а.с.32-33).

Рішенням Вільшанської селищної ради від 22.12.2023 за №1140, у тому числі затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 із зміною цільового призначення земель з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» загальною площею 9,1542 га, кадастровий номер :51:000:0025 (а.с.36-37).

Рішенням Вільшанської селищної ради від 21.02.2024 №1188 (пункт 2) надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, земельної ділянки, кадастровий номер :51:000:0025, з метою зміни виду угідь з «пасовища» на «ріллю» (а.с.38-39).

В подальшому, рішенням Вільшанської селищної ради від 15.07.2024 за №1304 затверджено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, з метою зміни виду угідь з «пасовища» на «ріллю», та вирішено внести зміни до договору №17-11-21 щодо зміни цільового призначення та виду угідь, та з урахуванням таких змін зменшено розмір орендної плати (а.с.40-41).

До Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_1 22.12.2023 внесено відомості до Поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :51:000:0025 про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки з 01.08 для сінокосіння та випасання худоби на 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також 30.04.2024 внесено відомості про зміну виду угідь цієї земельної ділянки з 002.02 пасовища на 001.01 рілля.

Вільшанською селищною радою та ОСОБА_1 12 серпня 2024 року укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №17-11-21 від 04.01.2022, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав 21.01.2022 за № 46395317, за яким внесено зміни до повного тексту Договору, в якому слова щодо цільового призначення «для сінокосіння та випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08)» замінити словами «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01)»; пункту 2.1 - в частині зміни назви виду угідь з «пасовище» на «рілля»; пункту 2.2. - в частині зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; пункту 4.1. - в частині збільшення розміру орендної плати; всі інші умови Договору залишено незмінними (а.с.55-56).

Разом з тим, зміна цільового призначення земельної ділянки кадастровий №:51:000:0025, та зміна виду угідь цієї земельної ділянки, суперечить вимогам ст. 20, 34 Земельного кодексу України.

Таким чином, прийняті Вільшанською селищною радою рішення від 22 грудня 2023 року №1140 (пункт 3) щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 із зміною цільового призначення земель з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та рішення від 15.07.2024 №1304 щодо зміни виду угідь з пасовища на ріллю, а також додаткова угода від 12.08.2024 підлягають визнанню недійсними, з урахуванням наступного.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених ст. 118, 123 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований ст. 123 ЗК України. Згідно з частиною першою цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Частина перша статті 124 ЗК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1444-IX від 18.05.2021 встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 134 ЗК України визначає обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або передачі їх у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння випасання худоби, для городництва.

Земельна ділянка комунальної власності з кадастровим номером :51:000:0025 надана в оренду ОСОБА_1 з урахуванням приписів ч. 2 ст. 134 ЗК України.

Згідно із частинами 1, 2 статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до п. а статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, у тому числі землі сільськогосподарського призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим (ч. 3 ст. 19 Земельного кодексу України).

Згідно ч.ч. 1-7 ст. 20 Земельного кодексу при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу. Зміна землекористувачем цільового призначення земельної ділянки державної, комунальної власності, наданої йому в користування (крім постійного користування) без проведення земельних торгів для провадження певної діяльності, не повинна призводити до провадження ним на такій земельній ділянці іншої діяльності (крім випадків розташування на земельній ділянці будівель, споруд, що перебувають у власності землекористувача). Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту. Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках: передачі земельної ділянки державної, комунальної власності відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; земель; консервації деградованих і малопродуктивних, техногенно забруднених віднесення земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення; віднесення земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення; зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами); віднесення до земель морського транспорту земельних ділянок у межах морського порту. При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру. Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру. Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру. Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини. Зміна цільового призначення земельної ділянки не потребує: розроблення документації із землеустрою (крім випадків формування земельної ділянки із земель державної та комунальної власності, не сформованих у земельні ділянки); прийняття рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування (крім рішень про встановлення і зміну цільового призначення земельних ділянок, розпорядження якими здійснюють такі органи).

Зміна цільового призначення земельних ділянок погоджується у разі: якщо земельна ділянка перебуває у користуванні на правах постійного користування, оренди, емфітевзису, суперфіцію, у заставі - із землекористувачем, заставодержателем (підпис якого на погодженні посвідчується нотаріально); якщо земельна ділянка відноситься до земель оборони з Міністерством оборони України або органом державної влади, що здійснює керівництво військовим формуванням, до сфери управління якого належить військова частина, установа, військово-навчальний заклад, підприємство та організація, яка використовує землі оборони на праві постійного користування; зміни цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, внаслідок якої земельні ділянки виводяться із складу таких категорій, а також зміни цільового призначення земель, визначених пунктом "б" частини першої статті 150 цього Кодексу, з Кабінетом Міністрів України. Одночасно, встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами).

З наведених норм права вбачається, що користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 925/929/19). Земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, повинні використовуватись за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо.

Згідно з частиною 1 статті 34 ЗК України, лише громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. За приписами статті 20, статті 34 ЗК України, земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби може використовуватися лише у межах цього виду використання, отже, за умови передачі в оренду земельної ділянки, що за видом використання належить до сінокосіння, орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку виключно для сінокосіння, тобто в межах виду користування, передбаченого умовами договорів оренди землі (аналогічні за змістом висновки наведено у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 473/4413/17, від 12.12.2019 у справі № 904/1054/19, від 22.01.2020 у справі № 468/1498/17-4).

Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України та ст. 35 Закону України «Про охорону земель», землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та додержуватись вимог земельного законодавства.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) (діяв на час формування спірної земельної ділянки та передачі її в оренду). КВЦПЗ визначав поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Цією Класифікацією визначено вид цільового використання землі в межах категорії землі сільськогосподарського призначення 01.08 - для сінокосіння та випасання худоби.

Відповідно до Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, наведеного у Додатку 59 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, що діє з 11 серпня 2021 року, код виду цільового призначення розділ 01 мають земельні ділянки сільськогосподарського призначення (земельні ділянки, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; земельні ділянки, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше). Код виду цільового призначення підрозділ 01.08 мають земельні ділянки призначені для сінокосіння і випасання худоби.

Додатком 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, визначено Перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ) за яким лише угіддя сіножаті та пасовища можуть використовуватися для сінокосіння та випасання худоби. Зокрема: сіножаті це сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для сінокосіння, рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки; пасовища це сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби; рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.

Разом з тим відповідно до (КВЗУ) рілля - це сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари та парники, оранжереї і теплиці До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Отже, діючим законодавством визначено порядок та умови використання земель для сінокосіння і випасання худоби, визначено вид угідь які використовуються для цих цілей, а також встановлено, яка рослинність може вкривати такі землі.

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельну ділянку, надано в оренду ОСОБА_1 з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, вид угідь - пасовища, що відповідно до ст.34 Земельного кодексу України унеможливлює її використання для будь яких інших цілей, у тому числі й для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, аніж для сінокосіння та випасання худоби.

Наразі єдиною нормою Земельного кодексу, що встановлює правовий режим використання пасовищ, є стаття 34 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни можуть лише орендувати земельні ділянки (пасовища) для сінокосіння і випасання худоби.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.02.2022 у справі №120/611/19-a.

Таким чином, такий вид угідь, як пасовища, має на меті сінокосіння та випасання худоби, а не ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Закон, а саме ч.2 ст. 20 ЗК України забороняє землекористувачу зміну цільового призначення земельної ділянки державної, комунальної власності, наданої йому в користування (крім постійного користування) без проведення земельних торгів для провадження певної діяльності, у разі якщо така зміна буде призводити до провадження ним на такій земельній ділянці іншої діяльності (крім випадків розташування на земельній ділянці будівель, споруд, що перебувають у власності землекористувача).

Ведення товарного сільськогосподарського виробництва з використанням земельної ділянки як ріллі матиме наслідком здійснення громадянином іншої діяльності, зокрема створення корисних продуктів створюються для їхнього продажу на ринку, діючи при цьому як суб`єкт ринку, якими є господарюючі суб`єкти.

Товарне виробництво - така система організаційно-економічних відносин, за якої система товарного виробництва має три найважливіші специфічні ознаки: відкрите господарство, розподіл праці, непрямі зв`язки.

ОСОБА_1 є засновником СФГ "РОКСАНА" , що має вид діяльності 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Отримання земельної ділянки для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва за правилами ч. 1 ст. 134 ЗК України як громадянином так і суб`єктом господарювання здійснюється виключно на земельних торгах, а реалізувати право на отримання в оренду земельної ділянки, за правилами ст. 34 та ч.2 ст. 134 ЗК України може лише громадянин.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Територіальні громади набувають землю у комунальну власність, у тому числі, у разі передачі їм земель державної власності. До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад (ст. 12 ЗК України).

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, відповідно до закону (ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Незаконна зміна цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0025 штучно створила зовні законні підстави та ілюзорне право землекористувача на зміну виду угідь цієї земельної ділянки, яке, йдучи від зворотного не могло виникнути за умови продовження існування первинно визначеного цільового призначення цієї землі - для сінокосіння і випасання худоби.

А тому вимоги про визнання недійсним рішення Вільшанської селищної ради про затвердження проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0025 та вимога про визнання недійсною додаткової угоди від 12.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки №17-11-21 від 04 січня 2022 року є похідними від вимоги про визнання недійсним пункту 3 рішення Вільшанської селищної ради від 22.12.2023 за №1140 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0025».

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін - ч.1 ст. 30 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин - п.34 ч.2 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно з п. 16 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» сільський, селищний, міський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Вільшанська селищна територіальна громада, як власник земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0025 делегує Вільшанській селищній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Тобто, воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та безпосереднім інтересам територіальної громади.

Частинами 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю - ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За приписами ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в)визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на зазначене, правильним та ефективним способом захисту порушеного права територіальної громади у даному випадку буде визнання недійсним п.3 рішення Вільшанської селищної ради від 22 грудня 2023 року №1140, рішення Вільшанської селищної ради від 15 липня 2024 року №1304 та визнання недійсною додаткової угоди від 12.08.2024.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним рішення, визнання недійсною додаткової угоди до договору, підлягають задоволенню, оскільки відповідачами суду не надано належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує в рівних частинах з відповідачів Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області та ОСОБА_1 на користь Голованівської окружної прокуратури судові витрати по сплаті судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 9084 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 82, 89, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до Вільшанської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, визнання недійсною додаткової угоди до договору, задовольнити.

Визнати недійсним пункт 3 рішення Вільшанської селищної ради від 22.12.2023 за №1140 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 із зміною цільового призначення земель з «для сінокосіння та випасання худоби» на «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», кадастровий номер :51:000:0025, загальною площею 9,1542 га..

Визнати недійсним рішення Вільшанської селищної ради від 15.07.2024 за №1304 про затвердження проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0025, загальною площею 9,1542 га..

Визнати недійсною, укладену між Вільшанською селищною радою () та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) Додаткову угоду від 12.08.2024 про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки №17-11-21 від 04 січня 2022 року (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав 21 січня 2022 року за №46395317) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0025, площею 9,1542 га..

Стягнути в рівних частинах з Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (, 26600, с-ще Вільшанка, вул. Центральна, 15, Голованівського району, Кіровоградської області) та з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, 25006, м.Кропивницький, прос. Європейський, 4, за наступними реквізитами: отримувач коштів - Кіровоградська обласна прокуратура, , р/рахунок: UA0004600, банк: Державна казначейська служба України м.Київ, МФО: 820172) судові витрати по сплаті судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп., а саме по 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2025 року.

Суддя: