Провадження № 2-о/127/228/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Іщенко А.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту проживання із спадкоємцем однією сім`ю не менш як 5 років до час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника Білозора О.Л., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим заявника ОСОБА_4 та після його смерті відкрилася спадщина на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0280, цільове призначення для ведення садівництва. При цьому, спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його мати, яка відмовилася від прийняття спадщини, та дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв заявник ОСОБА_2 , який в 6-місячний термін з дня смерті вітчима подав до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Однак, оформити спадщину на садовий будинок та земельну ділянку заявник не може, оскільки відсутні документи, що підтверджують юридичний факт проживання заявника з спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Додатково заявник зазначив, що з померлим вітчимом вони разом проживали з 1996 року. Вони як сім`я вели спільне господарство, спільний побут, спільно купували предмети домашнього вжитку, продукти харчування, сплачували комунальні послуги, мали спільні витрати спрямовані на забезпечення життєдіяльності. Таким чином, для одержавння права на спадкування заявнику необхідно встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з листопада 1996 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 06.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити. Додатково уточнив прохальну частину заяви та просив суд встановити юридчиний факт проживання ОСОБА_4 разом із заявником останні 5 років.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його було знято із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 24.06.2024 року (а.с.11).

Відповідно до Довідки ОСББ «Келецька-103», власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_4 проживав за вказаною адресою з 19.11.1996 року по 20.06.2024 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Лисенко О.М. було відкрито спадкову справу №34/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13).

При цьому, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НЖ №775662 від 11.03.2009 року ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі розпорядження №1620 Вінницького РДА від 21.09.2007 року є власником земельної ділянки площею 0,0407 га, яка розташована сад. Діл. СТ «Росинка», 38 Писарівська сільська рада Вінницький район, цільве призначення для ведення садівництва (а.с.16).

Також, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить садовий будинок, площею 36,5 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.18).

Відповідно до Свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 12.09.1979 року (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 (а.с.20).

Відповідно до копії спадкової справи №34/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 1 групи, що підтверджується Довідкою до Акту огляду МСЕК (а.с.21).

Крім того, в судовому засіданні були допитані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили факт того, що ОСОБА_4 з 1996 року по день смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім`є ю з ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Від встановлення вказаного в заяві факту залежить виникнення у заявника права на отримання спадщини.

Враховуючи те, що заявник у інший спосіб не може довести факт спільного проживання разом з ОСОБА_4 і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Оскільки заявник був звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 294, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав за адресою: АДРЕСА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю у період з 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 18.11.2025 року.

Суддя: