№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8936/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Бусик О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року, ухвалене в м. Києві у складі судді Бусик О.Л., повний текст якого складено 11 лютого 2025 року, у справі № 757/52629/24-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 10 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1253-4383, на підставі якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 400,00 грн. на строк 300 календарних днів з процентною ставкою 3 % щоденно. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання та не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило стягнути з неї заборгованість, яка станом на 08 серпня 2024 року становить 35 152,00 грн., з яких: 10 400,00 грн. - сума кредиту, 24 752,00 грн. - проценти за користування кредитом.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 152,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» витрати з оплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в позові ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що на момент формування заявки на отримання кредиту вона не була ознайомлена із умовами, зазначеними у договорі про відкриття кредитної лінії, правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорті та таблиці споживчого кредиту, які подані позивачем до суду. Зазначені документи їй не направлялись. Крім того, усі вони є досить об`ємними, що потребувало значного часу навіть для їх прочитання. Вказані документи містять однаковий ідентифікатор, внесений нею при формуванні заявки на кредит. В дійсності інформація, яка була розміщена на сайті creditkasa.com.ua не містила усіх умов договору, а тому, вона була введена в оману щодо фактичної вартості і строку кредиту. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перерахування позивачем коштів на її ім`я. Сам факт підпису кредитного договору, нарахування по ньому заборгованості не є підтвердження факту перерахування коштів. Також, суд не врахував сплачених нею в погашення заборгованості сум. При цьому коли нею проводились платежі в особистому електронному кабінеті CreditKasa (за посиланням creditkasa.com.ua/cabinet/credits), то вони здійснювались через платіжну систему, яка не відображала повну інформацію про отримувача коштів. У її виписці по рахунку в AT КБ «ПриватБанк» така інформація теж відсутня. Крім того, звертає увагу на те, що сума нарахованих позивачем процентів за користування кредитом в рази перевищує розмір заборгованості за кредитом, що не відповідає положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Мосійчук А.І., яка діє в інтересах ТОВ «Укр Кредит Фінанс», подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1253-4383 продукту «CreditKasa», відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 400,00 грн. на строк 300 календарних днів з процентною ставкою 3 % щоденно.

Пунктом 4.1. договору визначено, що розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 10 400,00 грн., дата видачі кредити 10 серпня 2023 року.

Відповідно до п.п. 4.8., 4.9. договору базовий період складає 14 календарних днів. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду.

Пунктом 4.10. договору передбачена стандартна відсоткова ставка 3% за кожен день користування кредитом

Відповідно до п. 4.12. договору датою повернення кредиту є 04 червня 2024 року

Згідно з п.п. 4.13, 4.14 договору реальна річна процентна ставка на дату укладання цього договору складає 1 139 965 відсотків. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 104 000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора А6883 (а.с. 17-34).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань, у неї виникла заборгованість, яка згідно з наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку станом на 08 серпня 2024 року склала 84 240,00 грн., з яких: 10 400,00 грн. - сума кредиту та 73 840,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с. 47-49).

При цьому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 49 088,00 грн., у зв`язку з чим воно порушило питання про стягнення із відповідачки заборгованості в розмірі 35 152,00 грн., з яких: 10 400,00 грн. - сума кредиту, 24 752,00 грн. - процентів за користування кредитом.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту.

При цьому за правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як було встановлено, 10 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1253-4383 продукту «CreditKasa», відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 400,00 грн. на строк 300 календарних днів, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит у визначений строк та сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку денної процентної ставки в розмірі 3%.

ОСОБА_1 не спростовувала укладення нею вказаного договору та отримання кредиту у визначеному ним розмірі, а також не надала суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі або власного розрахунку заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що на момент формування заявки на отримання кредиту вона не була ознайомлена із умовами, зазначеними у договорі про відкриття кредитної лінії, правилах відкриття кредитної лінії, паспорті та таблиці споживчого кредиту, які подані позивачем до суду, та на введення її в оману щодо фактичної вартості і строку кредиту, оскільки ОСОБА_1 не оспорювала самого факту укладення нею договору та отримання кредиту.

Також, ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на відмову від договору. Отримавши кредит, відповідачка не зверталася до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо наявності розбіжностей в зазначенні умов кредитування при заповненні нею заявки на отримання кредиту на сайті товариства та при виконанні укладеного нею договору, а також щодо порядку виконання нею зобов`язань. Натомість, з наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 частково вносила кошти на погашення заборгованості, що свідчить про узгодження та прийняття нею визначених у договорі умов.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 на відсутність належних доказів на підтвердження надання їй кредиту, оскільки вона не оспорювала самого факту отримання кредиту у визначеному договором розмірі, при цьому, зазначаючи, що вона здійснювала перерахування на підтвердження погашення заборгованості.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на неврахування судом здійснених нею перерахувань в рахунок погашення заборгованості на неспівмірність нарахованих ТОВ «Укр Кредит Фінанс» процентів за користування кредитом.

ОСОБА_1 зазначала, що протягом всього часу нею було здійснено сім платежів, а саме, 24 серпня 2023 року - 690,00 грн., 28 серпня 2023 року -1 500,00 грн., 29 серпня 2023 року - 3 322,00 грн., 14 вересня 2023 року - 600,00 грн., 18 вересня 2023 року - 4 912,00 грн., 05 жовтня 2023 року - 2 490,00 грн., 09 жовтня 2023 року - 3 334,00 грн., а всього на загальну суму 16 848,00 грн. (а.с. 68).

Разом з тим, з наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунку заборгованості вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» враховувало всі вказані відповідачкою платежі (а.с. 47-49).

Також, колегія суддів враховує, що відповідно до розрахунку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 08 серпня 2024 року склала 84 240,00 грн. При цьому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в рамках програми лояльності було частково списано заборгованість за нарахованими процентами у загальній сумі 49 088,00 грн., у зв`язку з чим до стягнення було заявлено заборгованість в загальному розмірі 35 152,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді