Справа № 204/7062/25
Провадження № 2/204/3561/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деб Форс», третя особа Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року до суду надійшла позовна заява, яка 08.08.2025 року була уточнена з заміною відповідача, у якій позивач просив суд скасувати арешт з житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, та земельної ділянки за кадастровим номером: :07:012:0086, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 04.09.2013 року, номер запису про обтяження: 2359704, про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .

В обгрунтування вимог зазначив, що він є власником житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 416385983 від 05.03.2025 року, та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок за кадастровим номером: :07:012:0086. Позивач мав намір розпорядитись своїм правом власності на вказаний будинок, у зв`язку з чим звернувся до нотаріуса, однак у зв`язку з тим, що під час перевірки власника майна, на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт на земельну ділянку ОСОБА_1 , не зміг цього зробити. Позивач звернувся до Відповідача - другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) з вимогою винести постанову про скасування вказаного арешту. У відповідь на звернення відповідач надав листа (№ 39251778/19 від 13.05.2025), яким повідомив, що виконавче провадження було завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Також згідно Наказу № 1829/5 від 07.06.2017 року Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної служби та приватними виконавцями, матеріали провадження були знищено, а тому надання будь-якої інформації за даним виконавчим провадженням немає можливості та запропоновано для вирішення даного питання звернутись до суду. Позивач повторно звернувся до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу, Міщенко М.В. з наміром посвідчення договору дарування житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок за кадастровим номером: :07:012:0086, однак отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії через те, що під час перевірки відомостей з ДРРП, було встановлено, що існує інформація про державну реєстрацію обмежень, а саме: на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 39251778 від 06.08.2013 року, номер запису про обтяження: 2359709. Позивач зазначає, що вимоги по виконавчому листу № 2-2927/2011 від 13.02.2013 року, який видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 504123,41 грн., було виконано боржником в повному обсязі. Вказує, що скористатись своїми правами як власника майна, у тому числі розпорядження вищевказаним нерухомим майном, не має можливості без скасування запису про арешту, наявність арешту на належне майно перешкоджає у повній мірі користуватися правами, які законом надано власнику майна, а тому позивач вимушений звернутися до суду позовом, посилаючись на положення ЦК України, просить скасувати обтяження (арешт нерухомого майна).

Ухвалою суду від 7 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 07.07.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

29.07.2025 року представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Босенко М. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування заперечень посилався на те, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), спецрозділу та архівних виконавчих проваджень встановлено, що в період з 06.08.2013 по 29.09.2014 на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 39251778 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2927/2011, виданого 13.02.2013 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 504123,41 гривень. Після проведення виконавчих дій державним виконавцем 29.09.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування). Вказує, що виконавчі провадження, які було завершено по 2020 рік включно, а виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2022 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Таким чином, виконавче провадження №39251778 було знищене. Повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).». Отже, у Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні підставі для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 . Крім того, як вбачається з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) щодо ВП №39251778, розмір заборгованості за виконавчим документом становив 504123,41 грн. Згідно інформації з АСВП щодо ВП №39251778, 14.08.2013 державним виконавцем виносилась постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 50412,34 грн. Станом на сьогоднішній день, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження становить 369 грн., отже, у виконавчому провадженні № 39251778 ОСОБА_1 має сплатити виконавчий збір, 369 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження, всього 50781,34 грн. Зазначає, що боржником не було надано до суду належних і допустимих доказів сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. У зв`язку з чим, відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника. Звертає увагу, що у випадку задоволення скарги та зняття арешту з майна боржника, фактично будуть завдані збитки Державі у розмірі нестягнутого виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 50781,34 грн. Крім того, спросив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій він позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача відповідача ТОВ «Деб Форс» у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Представник третьої особи Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, але надав відзив у якому просив проводити розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 416385983 від 05.03.2025 року та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок за кадастровим номером: :07:012:0086, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2019 року (а.с. 10).

Позивач зазначає, що мав намір розпорядитись своїм правом власності на вказаний будинок, у зв`язку з чим звернувся до нотаріуса, однак у зв`язку з тим, що під час перевірки власника майна, на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт на земельну ділянку ОСОБА_1

13.05.2025 року на звернення позивача з вимогою про скасування арешту, відділ ДВС надав листа № 39251778/19, яким повідомив, що на виконанні у Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) перебувало виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2927/2011 від 13.02.2013 року, який видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 504123,41 гривень. В рамках цього провадження було накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта запис № 2359704. Виконавче провадження було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Також згідно Наказу № 1829/5 від 07.06.2017 року Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної служби та приватними виконавцями, матеріали провадження були знищено, а тому надання будь-якої інформації за даним виконавчим провадженням немає можливості та запропоновано для вирішення даного питання звернутись до суду(а.с. 11).

Позивач повторно звернувся до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу, Міщенко М.В. з наміром посвідчення договору дарування житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок за кадастровим номером: :07:012:0086, однак отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії через те, що під час перевірки відомостей з ДРРП, було встановлено, що відносно земельної ділянки за кадастровим номером: :07:012:0086, існує інформація про державну реєстрацію обмежень, а саме: на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 39251778 від 06.08.2013 року виданої старшим державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Корчемкіною М.В. накладено арешт на все нерухоме майно державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чувашовою І.В. 04.09.2013 року. Номер запису про обтяження: 2359704 (а.с. 7).

Враховуючи викладене та у відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», для вирішення питання зняття арешту необхідно звертатися до суду.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормами статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28, відповідно до якого ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 014/105389/3161/73.

18.12.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до якого ПАТ «Оксі Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профі Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за договором кредиту № 014/105389/3161/73.

26.12.2019 року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 2612-01, згідно з яким ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № 014/105389/3161/73, укладеним з ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, а саме: ТОВ «Вердикт Капітал» стало новим кредитором у правовідносинах з боржником та отримало право грошової вимоги до нього, у тому числі право на отримання всіх платежів, передбачених кредитним договором

У листопаді 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою, в якій просило замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» на ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2927/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/105389/3161/73.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2022 року по справі № 2-2927/11 (провадження № 6/204/29/22), яка залишена в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.01.2023 року, заяву ТОВ «Вердикт Капітал»,стягувач Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником задоволено, замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2927/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до відповідача, якими є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/105389/3161/73.

26.10.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» отримало виконавчий напис № 12430 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., відповідно до якого стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» безспірну заборгованість, що виникла за кредитним договором № 014/105389/3161/73 від 28.07.2006 року, який укладено між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (далі по тексту).

Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. Виконавче провадження № 68084496.

19.09.2024 року ТОВ «ДЕБТ ФОРС», яке є правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця з заявою про заміну стягувача на правонаступника.

19.09.2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. про заміну сторони виконавчого провадження, було замінено стягувача ТОВ "Вердикт Капітал" на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс».

07.02.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 68084496 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

В рамках даного виконавчого провадження, Боржник ОСОБА_1 вимоги виконавчого документу - виконавчого напису № 12430 від 26.10.2021 року виконав в повному обсязі.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано.

Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті майна.

Незважаючи на це, арешт на майно не знято, що за таких умов порушує права позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися зазначеним майном.

У відповідності до ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України.

Таким чином відсутні правові підстави для існування спірного арешту, оскільки позивач повністю розрахувався за кредитним договором № 014/105389/3161/73 від 28.07.2006 року та виконав Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2012 року по справі № 2-2927/11, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2-2927/2011 від 13.02.2013 року, а тому потреба в існуванні даного обтяження відпала.

З огляду на вказне, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, яке належить йому на законних підставах, на власний розсуд, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Що стосується клопотання представника Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) про закриття провадження у справі, про яке було заявлено у відзиві, то слід зазначити, що воно задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позивачем може бути особа, яка вважає, що її право, свободу чи інтерес порушено та створені перешкоди для реалізації її прав, що зумовило її звернення до суду. При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права або виникнення додаткового обов`язку.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З огляду на наведене очевидним є те, що обов`язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те що, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншими, а саме визначеним у справи відповідачем.

При цьому, Порядком та Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищеними, у зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Більш того ОСОБА_1 повністю погасив кредит, про що матеріали справи містять відповідну постанову про закриття виконавчого провадження.

Крім того, нескасуванння арешту на майно його власника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 316, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деб Форс» (адреса: м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9), третя особа Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокадацькому районах міста Дніпра Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 108) про скасування арешту нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт з житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, та земельної ділянки за кадастровим номером: :07:012:0086, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, належне ОСОБА_1 , який було накладено державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Чувашовою І.В. 04.09.2013 року., на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 39251778 від 06.08.2013 року, виданої старшим державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Корчемкіною М.В., номер запису про обтяження: 2359704.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 04.09.2013 року, номер запису про обтяження: 2359704, про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 39251778 від 06.08.2013 року, виданої старшим державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Корчемкіною М.В.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Деб Форс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська