Справа № 947/8799/23
Провадження № 6/947/466/25
УХВАЛА

28.11.2025

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

розглянувши звіт ОСОБА_1 на виконання рішення суду по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/8799/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю було задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :23:024:0010, площею 0,0150 га) яка належить ОСОБА_2 , а саме зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні газопостачанням, водопостачанням та каналізацією шляхом забезпечення доступу до труб газопостачання, водопостачання, каналізації та газового лічильника, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :23:024:0009, площею 0,0179 га).

Встановлено земельні сервітути, на умовах вказаних у висновку №031/2023 додаткової земельно-технічної експертизи, складеної 04.10.2023 року експертом ПП "ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С." ОСОБА_3 , по відношенню до земельної ділянки, кадастровий номер :23:024:0009, розташованої по АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 :

- площею 0,0008 га, на право експлуатації мережі газопроводу (п. «в-4» ст.99 Земельного кодексу України), до якого підключений житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , межі якого описуються наступним чином (див. графічне відображення, малюнок №2 - зазнане блакитним кольором):

- від точки 1 по прямій лінії на відстані 7,68 м (до точки 2);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 3);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,69 м (до точки 4);

- з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м до первісної точки відліку (до точки 1);

- площею 0,0008 га, на право експлуатації мережі газопроводу (п. «в-4» ст.99 Земельного кодексу України), до якого підключений житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , межі яке описуються наступним чином (див. графічне відображення, малюнок №2 - зазначено блакитним кольором):

- від точки 14 по прямій лінії на відстані 7,91 м (до точки 15);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 16);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,92 м (до точки 17);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м до первісної точки відліку (до точки 14);

- площею 0,0008 га, на право експлуатації мережі водопроводу (п. «в-4» ст.99 Земельного кодексу України), до якого підключений житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , межі яке описуються наступним чином (див. графічне відображення, малюнок №2 - зазначено зеленим кольором):

-від точки 5 по прямій лінії на відстані 7,67 м (до точки 6);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м (до точки 7);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,64 м (до точки 8);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м до первісної точки відліку (до точки 5);

- площею 0,0008 га, на право експлуатації мережі водовідведення (каналізації) (п. «в-4» ст.99 Земельного кодексу України), до якого підключений житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , межі яке описуються наступним чином (див. графічне відображення, малюнок №2 - зазначено коричневим кольором):

- від точки 9 по прямій лінії на відстані 7,65 м (до точки 10);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,43 м (до точки 11);

-з послідуючим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,57 м (до точки 12);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,67 м. (до точки 13);

-з послідуючим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м до первісної точки відліку (до точки 9).

Вказаним рішенням суду, заборонено ОСОБА_1 зводити паркан між земельною ділянкою, кадастровий номер :23:024:0010, площею 0,0150 га, домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та земельною ділянкою, кадастровий номер :23:024:0009, площею 0,0179 га, за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3757,60 грн., витрати пов`язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи від 15.05.2023 року у розмірі 8000,00 грн., судової земельно-технічної експертизи від 04.10.2023 року у розмірі 5000,00 грн. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю було відмовлено у повному обсязі.

09.09.2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Бороган Валентин Володимирович звернувся з заявою про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, в якій заявник просить зобов`язати ОСОБА_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року по справі №947/8799/23.

Ухвалою суду від 19.09.2025 вказана заява задоволена та зобов`язано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у тридцятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду звіт про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року у справі №947/8799/23.

29 жовтня 2025 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов звіт ОСОБА_1 , яка надала пояснення , що підставою того що рішення суду від 09.04.2024 досі не виконане як бездіяльність самого стягувача а також державного виконавця.

Заявник зазначає у звіті наступні причини не виконання рішення суду:

Після того як 13.06.2024 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса), Назаровою В.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, ОСОБА_1 сплатила всі необхідні платежі ( судові витрати а також виконавчий збір) пропонувала стягувачу за участю працівників газової служби здійснити монтаж газових труб , на що отримала відмову, не допускала представників газової служби та державного виконавця до газового лічильника 25.07.2024 року так як вказані особи не надали відомостей щодо їх повноважень , та до 09.08.2024 року не надавала доступ до труб газопостачання, водопостачання, каналізації та газового лічильника, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :23:024:0009, площею 0,0179 га) так як не була належним чином повідомлена державним виконавцем про вказану необхідність.

Також 21.08.2024 стягувач надіслала на адресу відділу державної виконавчої служби заяву, в якій я повідомила, що стягувач відмовилась переносити газовий лічильник а також про те, що у ОСОБА_2 відсутні документи на каналізацію, а колодязь водопроводу винесено за межі моєї земельної ділянки.

30.08.2024 старшим державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Назаровою В В прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тільки 06.06.2025 постановою в.о. начальника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитренко О.Ю. за результатами розгляду заяви представника Кайдишевої Н А проведено перевірку законності виконавчого провадження № 75282794 з виконання виконавчого листа № 947/8799/23, виданого Київським районним судом м. Одеси 10.06.2024 року та скасовано постанову державного виконавця від 30.08 2024 року про закінчення виконавчого провадження.

15.09.2025 року боржник звернулась із заявою до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка була зареєстрована 16.09.2025 року, про те, що жодних перешкод стягувачу не створює, з моменту відкриття виконавчого провадження стягувач до земельної ділянки та будинку Боржника не з`являлась, що унеможливлює надання їй доступу боржником до визначених судом об`єктів та виконання боржником даного судового рішення.

Також у заяві зазначено, що сгягувач періодично звертається до правоохоронних органів з незрозумілими для Боржника заявами про нібито створені їй Боржником перешкоди, чим створює постійний тиск на Боржника зі сторони правоохоронних органів 3 огляду на викладене, я, ОСОБА_1 змушена сама звертатися до державного виконавця з метою виконання судового рішення та отримання документів, підтверджуючих факт його виконання, з метою отримання можливості в подальшому спростовувати безпідставні заяви Стягувана до правоохоронних органів.

При цьому, у вказаній заяві боржник просила:

повідомити боржника про час та дату для проведення виконавчих дій по виконанню зазначеного судового рішення ( Рішення Київського районного суду міста Одеси у справі № 947/8799/23) та складання відповідного акту.

вирішити питання про закінчення виконавчого провадження № 75282794 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) і оскільки резолютивна частина судового рішення містить вимоги про заборону вчиняти дії, в порядку ч. 4 ст. 6.3 Закону України «Про виконавче провадження», довести до Боржника резолютивну частину такого рішення про що скласти відповідний акт.

На вказану заяву відповідь від Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) боржник не отримувала.

26.09.2025 року державним виконавцем Назаровою В. В. було складено вимогу, в якій повідомлено, що 03.10 2025 року о 9:00 годині будуть проводитись виконавчі дії щодо перевірки виконання мною виконання рішення Київського районного суду м.Одеси № 947/8977/23 про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні газопостачанням, водопостачанням та каналізацією шляхом забезпечення доступу до труб газопостачання, водопостачання, каналізації та газового лічильника, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :23:024:0009, площею 0,0179 га).

03.10.2025 року відбулись виконавчі дії, за результатом яких державним виконавцем складено акт, в якому зазначено наступне:

«Виходом за адресою: АДРЕСА_1 з`явилися і стягувач і боржник. Боржниця відчинила хвіртку та надала доступ на територію, однак, встановити де саме повинні проходити труби водопроводу та каналізації не можливо без фахівця відповідного підрозділу ти кваліфікації.

На території боржниці проводяться будівельні роботи та між ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 натягнута сітка та заставлено будівельними матеріалами..

Вирішено питання про призначення виконання на іншу дату з можливістю 4 залучення відповідних фахівців.»

Таким чином, з вказаного акту державного виконавця вбачається, що перевірити чи виконано вказане рішення суду можливо із залученням відповідних фахівців, оскільки ані сторони виконавчого провадження, ані державний виконавець не володіють відповідними знаннями де саме повинні проходити труби водовідведення та каналізації.

До цього часу відповідна постанова державного виконавця про залучення відповідних фахівців так і не прийнята, дата наступних виконавчих дій так і не призначена.

15.10.2025, 16.10.2025 року та 17.10.2026 року боржник зверталась із заявами в межах вказаного виконавчого провадження, в яких повідомляла наступне

в заяві вії 15.10.2025 року повідомляла про те, що не створює перешкод у виконанні вказаного рішення суду та просить повідомити дату та час проведення виконавчих дій по виконанню зазначеного судового рішення;

в заяві від 16.10.2025 року повідомилось про те, що визначити місце розташування меж частини земельної ділянки, на яку судовим рішенням встановлено земельні сервітути, ні державний (приватний) виконавець, ні боржник, ні стягувач самостійно не мають можливості, а також те, що для належного виконання рішення суду стягувач також має вчинити певні дії, наприклад, замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту, внести до Державного земельного кадастру відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту (сервітутів) га отримати на підтвердження цього права Витяг з Державного земельного кадастру, тощо Крім того, у вказаній заяві боржник просила перевірити факт внесення ОСОБА_2 до Державного земельного кадастру відомостей про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права сервітуту (сервітутів), отримання нею Витягу з Державного земельного кадастру та реєстрації речового права (похідного від права власності) у Державному реєстрі речових^ прав на нерухоме майно та їх обтяжень; залучити до виконавчих дій сертифікованого інженера-геодезиста з наявним відповідним професійним обладнанням для визначити місце розташування меж частини земельної ділянки, на яку судовим рішенням встановлено земельні сервітути; повідомити боржника ОСОБА_1 час та дату для проведення виконавчих дій та складання відповідного акту;

в заяві від 16.10.2025 року боржник просила надати відповідь на попередні звернення та вичерпну інформацію щодо заходів, які були вжиті державним виконавцем в межах цього виконавчого провадження, стану розгляду моїх заяв та прийнятих за результатами їх розгляду рішень.

У своєму звіті боржник зазначає, що за час поки триває виконавче провадження жодного разу не відмовлялась від виконання рішення суду , а навпаки, своїми заявами та діями в межах виконавчого провадження намагалась всіма способами сприяти виконанню рішення суду.

Натомість, тривале зволікання державного виконавця щодо призначення виконавчих дій, не залучення відповідних фахівців унеможливлюють належне виконання рішення суду з причин, які від боржниці не залежать.

Також ОСОБА_1 наполягає, що саме дії та бездіяльність стягувача - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні перешкоджають виконанню рішення суду та створюють ситуацію, внаслідок якої вказане рішення суду не може бути виконано належним чином та в передбачені законом строки так як стягувач не надала до виконавчої служби документи, які є необхідні для виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Відповідно до частини 2 статті 13 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 453-1 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цивільних справах: 1) що виникають із трудових правовідносин; 2) що виникають із сімейних правовідносин; 3) щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 4) щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; 5) щодо відшкодування моральної шкоди; 6) щодо захисту прав споживачів; 7) щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; 8) в інших спорах немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 453-1 Цивільного процесуального кодексу України, стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу ( ч.6 ст. 453-2 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст. 453-3 ЦПК України звіт боржника про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Крім того, згідно частини третьої зазначеної статті до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу ( ч.1 ст. 453-3 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст. 453-4 ЦПК України:

1. За наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

2. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 453-3 цього Кодексу.

3. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також додатково може встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

4. Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу.

Статтею 148 ЦПК України визначено, зокрема, що під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідач, боржник є юридичною особою) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до вимог п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили; застосування процесуальних засобів судового контролю не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо; такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. (Постанова Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19)

У даному випадку суд вважає, що за змістом наданого звіту можливо прийти до висновку, що боржник ( відповідач по цивільної справі) фактично намагається здійснити переоцінку рішенню суду, яке набуло законної сили а також перекласти тягар виконання рішення суду на сторону стягувача , що є неприпустимим та свідчить про відсутність обґрунтованого пояснення підстав невиконання рішення суду.

Так , всі питання пов`язані із рішенням суду , розглядаються у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України та Закону України « Про виконавче провадження».

У самому рішенні суду від 09.04.2024 року , вирішено про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні газопостачанням, водопостачанням та каналізацією шляхом забезпечення доступу до труб газопостачання, водопостачання, каналізації та газового лічильника, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :23:024:0009, площею 0,0179 га)

Зустрічні зобов`язання про необхідність здійснення ОСОБА_4 будь-яких інших дій щодо необхідності користування ( здійснення монтаж, перенесення та т.п. систем, лічильників або труб ) відсутні.

Незрозумілість рішення суду в частині його виконання , є підставою для звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення у відповідності до вимог ст. 271 ЦПК України, що з боку боржника ( відповідача по справі) не було, а значіть рішення , та порядок його виконання зрозуміло сторонам, у тому числі і відповідачу.

Незгода із рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця , згідно вимог ст. 447 ЦПК України, є підставами для сторін виконавчого провадження ( у тому числі боржника) звертатись до суду із відповідними скаргами, що у даному випадку не здійснювалось стороною боржника.

У рішенні суду також чітко визначено, що земельні сервітути, встановлені на умовах вказаних у висновку №031/2023 додаткової земельно-технічної експертизи, складеної 04.10.2023 року експертом ПП "ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С." Скибінською Т.М., по відношенню до земельної ділянки, кадастровий номер :23:024:0009, розташованої по АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 , а тому необхідність залучення нових спеціалістів для визначення розміру та меж встановленого сервітуту , буде фактичним переглядом вже встановлених меж та опорних точок.

Водночас, у випадку коли стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, виконавець має , у відповідності до п.4 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» , повернути виконавчий документ стягувачу , та враховуючи продовження виконавчого провадження, у даному випадку такої підстави немає.

Вказані обставини встановлені судом, аналіз обставин викладених у звіті боржником, дозволяє суду прийти до висновку, що вказаний звіт не може бути прийнято судом як підтвердження належного виконання рішення суду боржником.

Враховую не прийняття звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму ( на 2025 рік загальний Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначено 3028,00 гривень), та встановити розмір штрафу у сумі 60 560 грн.

Також, внаслідок продовження виконання рішення суду, встановити боржнику новий строк для подання звіту у вигляді тридцяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали, а у випадку оскарження , тридцяти днів з дня розгляду ухвали апеляційним судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 148,353,354, 453-1 ,453-3,453-4 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийняті звіту, поданого 29.10.2025 року ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 09.04.2024 року, по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Стягнути в дохід Державного бюджету з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) штраф у розмірі 60 560 ,00 ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у тридцятиденний строк з дня отримання даної ухвали ( у випадку оскарження ухвали з моменту прийняття рішення апеляційним судом) надати суду повторний звіт про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року у справі №947/8799/23.

Повний текст ухвали складено 28.11.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення.

Учасник справи , якому повна ухвала не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали.

Суддя В. О. Луняченко