У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 листопада 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про розірвання договору та відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудність з Печерського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1ст. 187 ЦПК України, суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 1Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

При зверненні до суду в позові позивачем зазначено, що він звільнений від сплати судового збору по даній справі як військовослужбовець на підставі п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, вказані доводи позивача є необґрунтованими та відхиляються судом з огляду на наступне.

Так, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з військовослужбовця, для правильного застосування норм пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб.

Відповідний правовий висновок сформований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17, а також постановах від 13.12.2023 у справі № 210/834/15-ц, від 05.05.2022 у справі №420/18798/21,висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 .

В свою чергу, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про розірвання договору та відшкодування збитків, які не пов`язані з проходження його військової служби, тому пільги щодо звільнення від сплати судового збору, передбачені п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» до ОСОБА_1 , як військовослужбовця не застосовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

За подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, який складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00грн.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.11.2018р. у справі № 761/11472/15-ц, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо така визначена в грошовому вимірі.

Позивачем заявлені три вимоги, одна із них не є майновою. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» щодо ставок судового збору, а також порядку його сплати, позивачу необхідно подати суду докази сплати судового збору за три вимоги - майнового характеру (стягнення матеріальної та моральної шкоди) та немайнового характеру ( розірвання договору).

Розмір судового збору, за вимоги майнового характеру складають : 0,4*3028 = 1211,20 (окремо за кожну матеріальну вимогу).

Розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду з немайновою вимогою становить 0,4 х 3 028 грн. = 1 211,20 грн.

Таким чином, суму судового збору, яка підлягає сплаті за даним позовом складає : 1211,20 +1211,20+1211,20 =3633,60 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору необгрунтоване, тому позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,175-177,185 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про розірвання договору та відшкодування збитків- залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку, а саме: надати квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви про розірвання договору та відшкодування збитків в сумі 3633грн. 60 коп.

Роз`яснити позивачеві, що згідно з ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О.Хацько