Справа 688/3959/25
№ 2/688/1667/25
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н. Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2025 ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200103844 від 11.09.2014 в сумі 45929,90 грн.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача Романенко М. Е. в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити за відсутності представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала.

Судом встановлено, що позивачем не надано повного та детального розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 200103844 від 11.09.2014, а з наданого ним розрахунку неможливо перевірити розмір нарахованих відповідачці суми боргу, в тому числі заборгованості за відсотками, оскільки розрахунок не містить відомостей щодо розміру наданих відповідачці коштів, зарахування коштів сплачених нею в рахнок погашення кредиту, період, протягом якого відповідачці нараховувались відсотки.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

У силу вимог частини 1 статті 87 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

До подібних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15, провадження № 61-10125 св 21.

За наведених обставин, враховуючи наявність у суду сумнівів щодо добросовісного виконання позивачем його процесуальних обов`язків щодо доказів, ухвалення законного та обґрунтованого рішення, суд вважає за необхідне витребувати у позивача належний розрахунок заборгованості із зазначенням відомостей про суму наданого кредиту, сплачених відповідачкою коштів в рахунок погашення заборгованості, порядок та строк, протягом якого нараховувалися відсотки за користування кредитом.

Відповідно до частини другої статті 240 ЦПК України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з необхідністю витребування нових доказів в судому засіданні по даній справі слід оголосити перерву.

Керуючись статтями 13, 43, 84, 213, 240, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Витребувати у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" повний та детальний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором № 200103844 від 11.09.2014 із зазначенням відомостей про суму наданого кредиту, відсоткової ставки та періоду нарахування відсотків за користування кредитом, сплачених відповідачкою коштів в рахунок погашення заборгованості.

Оголосити перерву до 14:00 12 грудня 2025 року, про що повідомити сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Л. Стаднічук