Справа № 489/402/25
Провадження № 2/489/1205/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.,

із секретарем судових засідань Савковою К.А.,

за участі представника відповідача Гагашкіної Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив.

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2596422 від 03.12.2020 у розмірі 23 731,75 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Як на підставу позовних вимог посилалось на те, що 03.12.2020 ОСОБА_1 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» було подано заявку на отримання кредиту. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 2596422. Відповідачу було перераховано на платіжну картку кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн. Кредитний договір було укладено строком на 30 днів, проте ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 23 731,75 грн., з яких: 9 375,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 856,75 грн. заборгованість за відсотками, 1 500,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами.

10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 06Т, згідно якого позивач набув право вимоги до відповідача.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить стягнути наведену заборгованість з відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Інгульського районного суду м.Миколаєва від 05.09.2025 року витребувано у ТОВ «Діджи Фінанс» оригінал розрахунку заборгованості за кредитним договором №2596422 від 03.12.2020 року та первинні бухгалтерські документи відносно видачі кредиту ОСОБА_1 .

Витребувані судом матеріали надішли на адресу суду 20 жовтня 2025 року.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінас» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що кредитний договір укладений троком на 30 днів, проте кредитором нараховувались відсотки за користування кредитом поза строком кредитування в порушення умов договору, до того ж просила застосувати строк позовної давності вказуючи на те, що кредитний договір було укладено 03.12.2020 року строком на 30 днів, датою повернення кредиту є 01.02.2021 року, вказана дата є датою закінчення строку дії кредитного договору та початком відліку перебігу строку позовної давності. З позовом представник позивача звернувся лише в 2025 році, тобто з порушення строку позовної давності 3 роки.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

03.12.2020 ОСОБА_1 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» було подано заявку на отримання кредиту.

03.12.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 2596422, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредитні кошти надані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно п. 1.2 1.4 договору сума кредиту становить 15 000,00 грн.; кредит надається строком на 30 днів; термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 02.01.2021.

У відповідності до п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.

Згідно платіжного доручення № 34582405 від 03.12.2020 ТОВ «Мілоан» перераховано ОСОБА_1 15 000,00 грн.

10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 06Т, відповідно до якого позивач набув права вимоги, в тому числі, до відповідача ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 2596422 від 03.12.2020.

Згідно витягу з додатку до договору факторингу загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2596422 від 03.12.2020 становить 23 731,75 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 9 375,00 грн., заборгованості за відсотками 12 856,75 грн., заборгованість за комісійними винагородами 1 500,00 грн.

З позову вбачається, що зазначена заборгованість станом на час розгляду справи відповідачем не погашена.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З долученого до матеріалів справи кредитного договору №2596422 вбачається, що кредитні кошти надаються строком на 30 днів з 03.12.2020 року. П.1.4 кредитного договору передбачає термін повернення кредиту і сплати комісії 02.01.2021 року.

Відповідно до п.2.2.2 частини 2 кредитного договору нарахування процентів за користування здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом. До того ж варто зазначити, що сторони домовились та п.2.2.2 частини 2 кредитного договору передбачено, що якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом після спливу термін (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою нараховуються за вибором позикодавця (а.с.28), що спростовують заперечення представника відповідача про неправомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза строком кредитування.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведете та те, що відповідач не виконує взяті на себе грошові зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 23 731,75 грн., яка відповідачем не спростована та право вимоги якої перейшло до позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення суми боргу.

Щодо тверджень представника відповідача ОСОБА_2 про пропуск позивачем строку на звернення з даним позовом, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлена тривалість загальної позовної давності у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідачів на його заборгованість за кредитним договором укладеним 03.12.2020 року строком на 30 днів. Датою закінчення дії договору є 02.01.2021 року. При цьому з позовом до суду представник позивача звернувся 20.01.2025 року.

Разом з тим судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України впроваджено дію карантину на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

01.07.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 завершено дію карантину.

В той же час 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, посилання представника відповідача Гагашкіної Л.І.на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду, не відповідають положенням діючого законодавства.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду:

- акт №2596422 про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30.11.2024 року.

- копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ОСОБА_3 ;

- копію додаткової угоди № 2596422 до договору про надання правової допомоги від 01.11.2024;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) від 30.09.2024;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором № 2596422 від 03.12.2020 в розмірі 23 731,75 грн. (двадцять три тисячі сімсот тридцять одна гривня 75 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Інгульський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 27.11.2025.

Суддя Г.С.Костюченко