ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1889/24 Номер провадження 22-ц/814/3300/25Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м.Полтави від 21 травня 2025 року, постановлене суддею Фоміною Ю.В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в:

11.06.2024 ТОВ «Полтавагаз Збут» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що із 01.07.2015 згідно із рішенням НКРЕКП №1734 від 11.06.2015, для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут».

Зазначає, що ТОВ «Полтавагаз Збут», як постачальник зі спеціальними обов`язками, опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015 чинну редакцію Правил та Типового договору постачання.

Відповідний договорів у розумінні положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України є договором приєднання на невизначений строк. Тоді як фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за постановлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачем, - факт споживання природного газу.

Споживачу ОСОБА_1 оператор ГРМ присвоїв персоніфікований ЕІС-код 56ХМ26І01041907К, а позивачем на даного абонента відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , який закріплено за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення оплати.

Зазначає, що ОСОБА_1 був споживачем послуг до 01.03.2021 та здійснював оплату за спожитий природний газ.

Абонент ОСОБА_1 не виконує належним чином узяті на себе зобов`язання, а саме, не сплачує в повному обсязі за надані послуги з газопостачання, унаслідок чого станом на 01.06.2024 утворилася заборгованість у розмірі 10644,61 грн.

Зазначає, що ТОВ «Полтавагаз Збут» зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Постановлений за наслідками розгляду такої заяви судовий наказ перебував на виконанні Подільського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), допоки ухвалою суду ід 17.05.2024 судовий наказ не було скасовано та допущено поворот виконання судового рішення.

Із підстав викладеного, з метою захисту порушеного права ТОВ «Полтавагаз Збут», уточнивши розмір заборгованості, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 10 644,61 грн., а також 3% річних, які склали 15,21 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

19.09.2024 ТОВ «Полтавагаз Збут» подало до суду Акт звірки та розрахунок заборгованості, з урахуванням яких зменшує позовні вимоги із 10644,61 грн. до 7 792,69 грн./а.с.57-60, 74-82/

Рішенням Подільського районного суду м.Полтави від 21.05.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ у загальному розмірі 7807,90 грн., із яких: 7792,69 грн. - заборгованість за спожитий природний газ; 15,21 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» судовий збір у розмірі 2217,89 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням районного суду вмотивовано тим, що відповідач, будучи стороною зобов`язання за договором постачання природного газу, допустив порушення умов зобов`язання, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню, включно із нарахуваннями у порядку частини другої статті 625 ЦК України. Визначаючи розмір заборгованості, районний суд виходив із наданих сторонами доказів, визнавши доведеним та не спростованим відповідачем, розмір стягнення, який склав 7792,69 грн. та 3% річних - 15,21 грн.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що у 2014 році на стадії будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 придбав у забудовника квартиру АДРЕСА_3 .

Після завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію 20.02.2016 у належній позивачу квартирі встановлено газовий лічильник G-4 із заводським №7546235 та здійснено пуск газу. Отже, він, позивач, був абонентом ТОВ «Полтавагаз Збут» у період із 20.02.2016 до 01.03.2021.

Повідомляє, що змоменту придбання квартири та до 2023 року він довгий період часу тимчасово проживав за межами країни, у зв`язку із чим не мав технічної можливості щомісяця передавати покази спожитого природного газу. Тому довідавшись про наявність судового наказу за яким із нього на користь ТОВ «Полтавагаз Збут» стягнуто заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 10 993,25 грн., він звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу та поворот виконання судового рішення.

Зазначає, що після скасування судового рішення та допущення його пороту, він неодноразово звертався до позивача із вимогою повернути безпідставно стягнуті кошти, які були залишені без належного реагування. Натомість, 11.06.2024 ТОВ «Полтавагаз Збут» звертається в суд із позовом, заявляючи до стягнення заборгованість у розмірі 10 659,82 грн.

Вважає, що районний суд допустив порушення вимог п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, прийнявши під час розгляду справи по суті 19.09.2024 заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Звертає увагу, що позивач за один і той самий період часу (20.02.2016 до 01.03.2021) заявляє вимоги і здійснює розрахунки за об`єм 2233 метрів кубічних, а згодом 1825 метрів кубічних.

Викладене суд першої інстанції залишив поза увагою, як той факт, що із 01.03.2021, тобто у день переходу до іншої обслуговуючої компанії НАК «Нафтогаз України», ним, відповідачем, здійснено зняття фактичного показника газового лічильника №G-4 із заводським №7546235 шляхом його фотографування де зазначений показник 1785 метрів кубічних та відповідно переданий саме такий показник оператору ГРМ.

Зазначає, що запереченнях проти позову він навів детальний розрахунок платежів з урахуванням фактичного об`єму споживання природного газу. При цьому районний суд безпідставно не взяв до уваги частину платежів, визнані позивачем, зокрема, за платіжними дорученнями №Р24А74210223А410111 від 30.04.2016, №Р24А77345276А893627 від 09.05.2016.

Вважає, що районний суд надав неналежну оцінку наданим доказам, якими підтверджено факт проведення з його рахунку на рахунок позивача коштів за оплату комунальних послуг, незалежно від того, що у даних платіжних дорученнях не зазначена підстава для оплати за спожитий природний газ. Оскільки він здійснював платежі дистанційно в електронній формі через мобільний додаток приват 24 та у всіх платіжних дорученням в графі дебет зазначено його рахунок, а в графі кредит той самий рахунок по якому позивач визнав зарахування коштів. При цьому всі платежі пройшли успішно та відповідно були проведені банком про що зроблені відповідні відмітки банку «Проведено банком та час проведення».

Наполягає на тому, що відповідні платіжні доручення були сформовані відповідно до п.37 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг та заповнені автоматично, а кошти фактично зараховані банківською установою на рахунок позивача із призначенням за комунальні послуги але з незалежних від мене причин позивач не зміг їх ідентифікувати та відповідно облікувати по присвоєному мені особовому рахунку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.07.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 21.07.2025.

18.07.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача адвоката Стахурлова І.І. про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

06.08.2025 позивачем подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Із підстав, раніше детально викладених у позовній заяві та заяві, якою уточнено розмір стягнення, доводить, що Оператором ГРМ, відповідно до облікових даних, передано ТОВ «Полтавагаз збут» об`єм (обсяг), спожитого природного газу, по особовому відповідача рахунку № НОМЕР_1 , на підставі чого було нараховано плату за спожитий природний газ в розмірі: 7 792,69 грн.

Доводить, що надані відповідачем платіжні доручення за 10.04.2016 на суму 771,70 грн., за 10.04.2016 на суму 345,41 грн., за 10.04.2016 в сумі 778,00 грн. за 09.05.2016 в сумі 804,77 грн., за 09.05.2016 в сумі 778,00 грн. за 09.05.2016 в сумі 778,00 грн. за 20.10.2016 в сумі 147,97 грн., за 20.10.2016 в сумі 167,77 грн., за 20.10.2016 в сумі 140,40 грн., за 20.10.2016 в сумі 187,22 грн., за 20.10.2016 в сумі 208,40 грн. - не можуть бути враховані судом, як сплата відповідачем за отримані послуги за споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в даних платіжних дорученнях не зазначена підстава для оплати за спожитий природний газ. Крім того, всі ці платежі проведені у 2016 році відразу після встановлення 20.02.2016 газового лічильника, тоді як сплата за отримані комунальні послуги, в тому числі і за споживання природного газу, повинна проводитися щомісячно відповідно до спожитого об`єму газу та встановлених тарифів. Отже, відповідні квитанції ТОВ «Полтавагаз Збут» не може брати до уваги, так як у квитанціях не зазначено: розрахунковий рахунок постачальника, за які послуги саме надано квитанції, не зазначено призначення платежу, що унеможливлює їх ідентифікувати.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Постачання природного газу побутовим споживачем здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500.

Згідно із п.1.1. цього договору Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення постачальником споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем у встановленому законодавством порядку (п.1.2. договору).

За змістом п.2.1. договору постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно із п.4.4. договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Відповідно до п.4.5. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем у заяві-приєднання. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему шляхом онлайн переказу, поштового переказу, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб./а.с.10-11/

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 17.05.2024 (справа№553/3476/21) задоволено заяву боржника ОСОБА_1 .

Судовий наказ, виданий Ленінським районним судом м.Полтави 13.01.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 11 644,61 грн., інфляційних втрат у розмірі 227,00 грн., а всього 10 993,25 грн. скасовано.

В порядку повороту виконання судового наказу зобов`язано ТОВ «Полтавагаз Збут» повернути ОСОБА_1 стягнуту з нього на підставі судового наказу по справі №553/3476/21 від 13.01.2022 суму в розмірі 10 993,25 грн./а.с.12/

Згідно із карткою абонента ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у період із січня 2019 року по травень 2024 року склала 10 644,61 грн./а.с.7-8/

Проценти, нараховані ОСОБА_1 за користування коштами в порядку статті 625 ЦК України за період із 24.05.2024 по 10.06.2024 склали 15,21 грн./а.с.9/

ОСОБА_1 надано розрахункову книжку та докази на підтвердження оплати комунальних послуг, а саме:

- платіжне доручення від 10.04.2016 №Р24А64213263А561958 на суму 771,70 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 20.10.2016 №Р24А154686041А37206 на суму 147,97 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 10.04.2016 №Р24А64215892А446136 на суму 778,00 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 09.05.2016 №Р24А77345812А770659 на суму 781,70 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 09.05.2016 №Р24А77345276А893627 на суму 721,00 грн., призначення платежу «за використаний газ, о/р НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 », платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 09.05.2016 №Р24А77343257А115368 на суму 778,00 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 20.10.2016 №Р24А154688849А18959 на суму 208,40 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 09.09.2016 №Р24А773400983А670750 на суму 804,77 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 20.10.2016 №Р24А154687876А60691 на суму 187,22 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 20.10.2016 №Р24А154687455А64505 на суму 140,40 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 20.10.2016 №Р24А154686733А98559 на суму 167,77 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 10.04.2016 №Р24А64207099А019304 на суму 345,41 грн., призначення платежу «оплата за комунальні послуги», платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD;

- платіжне доручення від 30.04.2016 №Р24А74210223А410111 на суму 721,00 грн., призначення платежу «плата за використаний газ, о/р НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 », платник WGMMS DEBITMASTERCARD GOLD./а.с.34-46/

19.09.2024 ТОВ «Полтавагаз Збут» подало до суду Акт звірки та розрахунок заборгованості, з урахуванням яких зменшує позовні вимоги із 10 644,61 грн. до 7 792,69 грн./а.с.57-60, 74-82/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідач не виконував належним чином, в строки встановлені договором, свої зобов`язання, у результаті чого утворилася заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 7 792,69 грн., яка підлягає стягненню включно із з% річних, які склали 15,21 грн.

Надані відповідачем платіжні інструкції районний суд визнав такими, що не підлягають врахуванню, оскільки у них не зазначена підстава для оплати за спожитий природний газ. Крім того, всі платежі проведені у 2016 році відразу після встановлення 20.02.2016 газового лічильника, тоді як сплата за отримані комунальні послуги, в тому числі і за споживання природного газу повинна проводитися щомісячно відповідно до спожитого об`єму газу та встановлених тарифів.

При цьому судом першої інстанції враховано, що за наслідками повороту виконання судового рішення раніше стягнуті з відповідача на користь ТОВ «Полтавагаз Збут» кошти у розмірі 10 993, 25 грн. підлягають поверненню відповідачу, а тому в межах заявленого спору не звільняють відповідача від обов`язку виконання порушеного ним зобов`язання.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують, оскільки зводяться до загального цитування норм матеріального права та переоцінки доказів на свою користь. При цьому, апеляційний суд враховує наступне.

Відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, та іншими нормативно-правовими актами України.

Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» відповідно до якої ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

Із 01.10.2015 введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» (далі Закон). Відповідно до частини першої статті 4 Закону, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Пунктом 32 частини першої статті 1 Закону встановлено, що Регулятор Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до положень частини третьої статті 4 Закону до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить, зокрема, затвердження правил постачання природного газу.

27.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі Правила).

На виконання вимог статей 12 та 40 Закону, НКРЕКП затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831).

На вимогу розділу ІІІ. п.24 Правил, ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015, чинну редакцію Правил та Типового договору постачання.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 714 ЦК України договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІІ Правил, які затверджені Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (зі мінами та доповненнями) постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.24 розділу III Правил постачання природного газу, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно п.4.6. Типового договору на постачання природного газу.

При цьому, споживач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб надавати їх Оператору ГРМ, відповідно до положень пункту 5.5 розділу V Типового договору розподілу, затверджений постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до Кодексу газорозподільних систем, на Оператора ГРМ покладені функції, щодо формування добових, декадних, місячних та річних показників фактичного об`єму та обсягу (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача.

Із матеріалів справи убачається, що споживачу ОСОБА_1 . Оператор ГРМ присвоїв персоніфікований EIC-код, а ТОВ «Полтавагаз Збут» - відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за яким здійснювалися оплати даним споживачем за використаний природний газ.

Відповідно до сталої позиції Верховного Суду, зокрема, сформованої у справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Враховуючи, що товариство належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, а відповідач користувався наданими йому послугами, проте не здійснював їх належну та своєчасну оплату, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача з оплати отриманих ним житлово-комунальних послуг.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та, фактично, зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.03.2021 №904/2073/19, не звільняє споживача послуг від його виконання. Поряд із цим питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування.

Згідно статей 12,13,81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наданим ним платіжним дорученням, колегія суддів відхиляє, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, такі платежі проведені після встановлення газового лічильника та поза межами строку, визначеного умовам зобов`язання, за яким сплата за отримані комунальні послуги повинна проводитися щомісячно відповідно до спожитого об`єму газу та встановлених тарифів.

Крім того, відповідні платіжні доручення не є належними та достовірними доказами, як того вимагають положення статей 77, 79 ЦПК України, оскільки їх зміст не дає можливості ідентифікувати грошові кошти, як такі, що сплачені відповідачем за спожитий природний газ у спірний період, незалежно від цитованої відповідачем Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг.

При цьому, колегія суддів ураховує вимоги з п.4.4. договору, за змістом яких об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

У цій справі Оператором ГРМ, відповідно до облікових даних, передано ТОВ «Полтавагаз Збут» об`єм (обсяг), спожитого природного газу, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , на підставі чого нараховано плату за спожитий природний газ в розмірі 7 792,69 грн., що узгоджується із відомостями викладеними в Акті звірки від 19.09.2024, та не спростованими відповідачем, у тому числі щодо обсягів спожитого об`єму природного газу./а.с.60/

Посилання відповідача у доводах апеляційної скарги на порушення районним судом вимог п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, оскільки спір розглянуто судом в межах ціни позову 10 659,82 грн., із яких постановлено до стягнення 7 807,90 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, посилання, що позивач за один і той самий період часу (20.02.2016 до 01.03.2021) заявляє вимоги і здійснює розрахунки за об`єм 2233 метрів кубічних, а згодом 1825 метрів кубічних зумовлені обставинами, встановленими 19.09.2024 в ході взаємних розрахунків за природний газ між АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», ТОВ «Полтавагаг Збут» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , а тому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене та керуючись ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м.Полтави від 21 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак