Номер провадження № 2/521/5401/25
25 листопада 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Громіка Д.Д.,
при секретарі Котигорох Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
16.07.2025 року представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив, у якому просив надати шестимісячний строк для примирення з позивачем терміном на 6 місяців.
Ухвалою суду від 03.09.2025 року клопотання задоволено частково та сторонам надано строк на примирення два місяці, а саме до 03 листопада 2025 року та провадження по справі зупинено.
Ухвалою суду від 04.11.2025 року провадження у справі було поновлено.
03.11.2025 року представник відповідача повторно подав клопотання про надання додаткового строку на примирення терміном, який не може перевищувати 6 місяців, а також надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.
Представник позивача ОСОБА_5 проти задоволення даного клопотання заперечував, про що 04.11.2025 року надав письмове клопотання та просив шлюб розірвати, зазначивши, що жодного примирення між подружжям не відбулось та наголошував на недопустимість щодо примушення перебування у шлюбі.
Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Аналіз вказаної норми Закону вказує на те, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто у випадку виявлення обставин або фактів, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.
У постанові Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком.
Вирішуючи клопотання суд бере до уваги те, що справа в провадженні суду перебуває з 20 червня 2025 року.
За цей час позивач не повідомила суду про зміну своєї позиції та наміри зберегти сім`ю, а навпаки просила суд розірвати шлюб з відповідачем через неможливість відновлення стосунків. Крім цього позивач повідомила, що жодного примирення у строк, наданий судом на примирення, не відбулось.
Статтею 56 СК України визначено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу.
Враховуючи наведені у клопотанні відповідача доводи, позицію позивача, яка залишається незмінною, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про вжиття заходів до примирення подружжя.
Керуючись ст.111 Сімейного кодексу України, ст. 251, 258- 260 ЦПК України,
В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про надання строку на примирення відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.Д. Громік