Справа № 643/9733/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

12 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Мєхтієвої А.Е., за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі позивач, ТОВ «ФК «Ейс»), через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року у розмірі 17564,20 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 28 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №178392963, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 із додатковими угодами до нього відповідно до умов якого ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-1 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року.

29 травня 2025 між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК Онлайн Фінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №178392963 від 28 січня 2022 року. Вказав, що у зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, заборгованість становить 17564,00 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12000,00 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 5564,20 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 20.06.2025 справу направлено до Покровського районного суду міста Кривого Рогу для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 23 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч. 10 ст.187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 178392963.

Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також підписано паспорт споживчого кредиту.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав умови договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останнім у договорі №139696733 від 13 січня 2022 року, кошти в розмірі 10500 гривень, що підтверджується випискою по картці, інформацією АТ « Універсал Банк».

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 із додатковими угодами до нього відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-1 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року.

29 травня 2025 року між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ « ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, у відповідностідо умовякого, ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК Онлайн Фінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №178392963 від 28 січня 2022 року.

Сума заборгованості відповідача становить 17564,20 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 12000,00 гривень, заборгованості за відсотками 5564,20 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №178392963 від 28 січня 2022 року в сумі 17564,20 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12000,00 гривень, заборгованість за відсотками 5564,20 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до розрахунку заборгованості,наданого позивачем,з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року в сумі 17564,20 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12000,00 гривень, заборгованість за відсотками 5564,20 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року у розмірі 17564,20 гривень.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. ст.133, 137 ЦПК України закріплено, що витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень,наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено,що підстави,межі та порядок відшкодування судових витратна правову допомогу,надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 29 травня 2025 року між позивачем та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01, Додаткову угоду №7 до договору №29/05/25-01 від 29.05.2025 до якого додано акт прийому-передачі наданих послуг до договору №29/05/25-01 від 29.05.2025 в розмірі 7000 гривень, з детальним описом виконаних робіт.

Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 7000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн., та відповідно до вимог ч. 4 ст. 137, ч. ч. 2,3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 4000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Ейс» заборгованість за кредитним договором №178392963 від 28 січня 2022 року в розмірі 17564 (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Ейс» витрати на оплату судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , юридична адреса: м. Київ, Харківське шосе, 19 офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України повний текст рішення складено 14 листопада 2025 року та підписано без проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт