Справа № 153/1291/25
Провадження № 22-ц/801/2538/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Р. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуСправа № 153/1291/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Голоти Л. О.,

з участю секретаря судового засідання Ходакової М. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кравець Віти Анатоліївни в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року, постановлену у складі судді Швеця Р. В.,

встановив:

Короткий зміст вимог

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

20 жовтня 2025 року представник позивачки подав до суду клопотання про призначення експертизи, мотивоване тим, що предметом спору у цій справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача, а саме:

1. Автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 - 440 000 грн.

2. Трактор колісний МТЗ-80, 1990 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 - 140 000 грн.

3. Трактор колісний БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 - 560 000 грн.

4. Трактор колісний БЕЛАРУС-82.1, 2018 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_9 000 грн.

5. Плуг трьох корпусний 2 шт. 30 000 грн. (15 000 грн. за одиницю)

6. Причіп ПТС4 - 2 штуки - 80 000 грн. (40 000 грн. за одиницю))

7. Дискова борона (навісна) - 50 000 грн.

8. Зернова сівалка «Червона зірка» с3-3.6 - 55 000 грн.

9. Картоплекопалка дворядна - 12 000 грн.

10. Картоплекопалка дворядна - 10 000 грн.

11. Гноєрозкидач РОУ-6 - 80 000 грн.

12. Оприскувач навісний - 20 000 грн.

13. Косарка роторна - 20 000 грн.

14. Шнек зернонавантажувача - 30 000 грн.

15. Дискова борона УДА-2,4 - 52 000 грн.

16. Розкидач мінеральних добрив - 8 000 грн.

17. Сівалка зернова СЗ 3,6 - 65 000 грн.

18. Сівалка універсальна СУ-4 - 50 000 грн.

19. Сівалка універсальна СУ-8 - 80 000 грн.

20. Культиватор причіпний КПС-4 - 30 000 грн.

21. Бочка металева (об`єм 3 т.) - 30 000 грн.

Вказана сільськогосподарська техніка знаходиться на території домоволодіння за місцем фактичного проживання відповідача.

Враховуючи те, що для визначення ринкової вартості транспортних засобів необхідні спеціальні знання, на переконання сторони позивача слід призначити експертизу, на вирішення якої поставити питання:

Яка ринкова вартість на дату оцінки:

- автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_10 ;

- трактора колісного МТЗ-80, 1990 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_11 , заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 ;

- трактора колісного БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 ;

- трактора колісного БЕЛАРУС-82.1, 2018 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_12 ?

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання:

Яка ринкова вартість на дату оцінки:

- автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, 2013 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_10 ;

- трактора колісного МТЗ-80, 1990 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_11 , заводський № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 ;

- трактора колісного БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 ;

- трактора колісного БЕЛАРУС-82.1, 2018 року випуску, державний номерний знак № НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_12 ?

Оплату за проведення експертизи покладено на позивачку, експертів попереджено про кримінальну відповідальність, зупинено провадження у справі.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що обов`язком суду є забезпечення сторонам здійснення їх права на подання доказів на підтвердження своїх посилань та заперечень, сторонами не надані висновки експертів із цих самих питань, а для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Копаничук С. Г.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 листопада 2025 року справу призначено до розгляду на 27 листопада 2025 року о 09 год 30 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції постановив ухвалу про призначення експертизи після закриття підготовчого провадження у справі, що є істотним порушенням процесуального закону.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Частинами ч. 1, 2 ст. 189 ЦПК України встановлено, що завданням підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;

2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

16) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

17) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

18) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як встановлено із матеріалів справи, ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22 вересня 2025 року.

Ухвалою місцевого суду від 22 вересня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до розгляду на 20 жовтня 2025 року.

Клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи адвокат Снітко В. А. подав до суду, як зазначалося, 20 жовтня 2025 року.

Апеляційний суд констатує, що предметом спору у цій справі є поділ спільного майна подружжя, отже призначення експертизи для визначення його вартості є доцільним, адже саме за результатами проведеної експертизи можуть бути встановлені обставини, що підлягають доказуванню.

Вказані вище норми дають підстави дійти висновку, що завданням підготовчого провадження у справі є вчинення дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Процесуальний закон визначає, що на стадії підготовчого провадження суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи. Водночас прямої заборони на вирішення питання про призначення експертизи на іншій стадії судового процесу цивільний процесуальний закон не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначення у цій справі судової автотоварознавчої експертизи після закриття підготовчого провадження у справі відповідає завданню цивільного судочинства та не порушує прав відповідача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про підсудність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки справа не розглядалася апеляційним судом по суті, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кравець Віти Анатоліївни в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

С. Г. Копаничук