УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 372/5871/24

провадження № 61-13974ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Базик Олексій Павлович, на постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби у місті Києві про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, 3% річнихта інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову просила: розірвати договір купівлі-продажу від 21 серпня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі -ФОП ОСОБА_2 ); стягнути з ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 21 065,00 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

У листопаді 2024 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 21 серпня

2024 року № 1971 у розмірі 21 218,00 грн, що складається із 20 600,00 грн - основного боргу, 247,20 грн - 3% річних та 370,80 грн інфляційних втрат та здійснити розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних витрат станом на день ухвалення рішення суду.

28 квітня 2025 рокуОбухівський районний суд Київської області ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Розірвав договір купівлі-продажу від 21 серпня 2024 року № 1971, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 600,00 грн, сплачених за договором купівлі-продажу від 21 серпня 2024 року № 1971.

Стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн моральної шкоди.

Стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 332,32 грн.

У іншій частині позовних вимог та судових витрат за первісним позовом відмовив.

У задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_2 відмовив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Київський апеляційний суд постановою від 11 вересня 2025 року апеляційну скаргу задовольнив.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 квітня 2025 року скасував та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив, зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 20 600,00 грн, 3% річних у розмірі 563,82 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 377,08 грн, витрати на правову допомогу понесені у суді першої інстанції у розмірі 15 000,00 грн.

Стягнув з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 5 450,40 грн.

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Базик О. П. , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року, сформовану в системі «Електронний суд».

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є вимога немайнового характеру про розірвання договору купівлі-продажу(первісний позов), яка не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, та вимоги майнового характеру про стягнення грошових коштів (первісний та зустрічний позови), що станом на 01 січня 2025 року не перевищують вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 80 = 242 240,00грн).

З огляду на зазначене вище, ця справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, та фактично підтверджує заявника з оскаржуваним судовим рішенням.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалене у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду клопотання заявника про зупинення виконання судових рішень та питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Базик Олексій Павлович, на постанову Київського апеляційного суду від

11 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби у місті Києві про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, 3% річнихта інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов