Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

позивача ОСОБА_1

доньки сторін - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 15.11.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги до нього. Позивач вказує, що останні 3,5 роки вони проживають окремо, у січні 2022 року відповідач виїхав за межі України і дотепер не перебуває у ній, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, також між ними мають місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, взаємні претензії. А відтак позивач зазначає, що їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося, вони фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Тобто, їхній шлюб розпався остаточно та існує лише формально. Позивач стверджує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним із-за непорозумінь, психологічної несумісності, небажання відновити сімейні відносини шляхом переїзду в іншу країну. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу. Спорів про поділ майна та місце проживання дітей на даний час між ними не існує. Їхні доньки фактично проживають і нею за місцем реєстрації. Відповідач приймає участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні дистанційно з-за кордону. Позивач просить не надавати сторонам строк на примирення, зазначаючи, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим. Її намір розірвати шлюб з відповідачем є твердим і дійсно відповідає її волі.

А тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею, після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище ОСОБА_5 .

У підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов, з наведених у такому підставі. Строк на примирення просила не надавати.

Відповідач у підготовче засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 10.10.2025 року від позивача надійшла до суду заява про визнання позову, у якій відповідач зазначає, що позов про розіовання шлюбу та визначення місця проживання дітей визнає повністю. Просить визнати місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю. З огляду на віддаленість поточного фактичного місця проживання та роботи та неможливості прибути до суду у визначений час просить розглянути справу у його відсутності. Також додатково заявляє, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2022 року, спільне господарство не ведеться, спільне життя та відновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд не надавати їм строк на примирення.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву згідно якої просить розглянути справу у її відсутності, зазначивши, що позиція третьої особи повністю викладена у поданому письмовому висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.10.2025 року № 1145/17/01-20.

У підготовчому засіданні, у відповідності до вимог ч.2 ст.160 СК України, з"ясовано думку дитини сторін - ОСОБА_6 , яка пояснила, що хоче проживати з матір"ю.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення позивачки, думку дитини з приводу визначення її місця проживання, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 15.11.2007 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане виконкомом Колодненської сільської ради Тячівського ради Закарпатської області.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 23.01.2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 11.09.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції відповідно.

Як встановлено згідно з поясненнями позивача у позовній заяві та у судовому засіданні, та не спростовано відповідачем, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства сторони втратили порозуміння та почуття поваги один до одного.

З січня 2022 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим.

Відповідач позов визнав, подавши 10.10.2025 року заяву відповідного змісту

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

У відповідності до ч.2 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.10.2025 року № 1145/17/01-20, орган опіки та піклування вважає, доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , зазначаючи, що таке рішення спрямоване на забезпечення стабільного, безпечного та турботливого середовища для дитини, що сприятиме її гармонійному розвитку, навчанню, соціальній адаптації та емоційному благополуччю, у повній відповідності до принципу найкращого забезпечення інтересів дитини.

Батько дитини при розгляді питання органом опіки та піклування письмових пояснень або заперечень щодо питання визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір"ю не надав. У поданій до суду заяві про визнання позову зазначає, що не заперечує проти визначення місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір"ю.

А тому з огляду на вищенаведене, та враховуючи думку дитини, суд доходить висновку, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини, а тому таку, слід залишити проживати разом із матір"ю ОСОБА_1 .

В той же час, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідно до ч.3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи бажання позивачки змінити прізвище ОСОБА_7 на дошлюбне ОСОБА_5 , суд уважає, що дана вимога підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 24, 56,105,112,113, 160,161 СК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей- задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 15 листопада 2007 року у виконкомі Колодненської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 13, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом з матір"ю ОСОБА_8 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, , місцезнаходження: м. Ужгоород, пл. Поштова, 3.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук