Провадження № 2/201/736/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, інфляційного збільшення, трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

15.10.2024 ОСОБА_1 через представника адвоката Губу А.О. звернулася до суду із позовом до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені, інфляційного збільшення, 3% річних та франшизи.

В обґрунтування позову вказала, що 09.10.2023 в м. Дніпрі по вул. Бульвар Слави 2а сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz В180», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням позивачки ОСОБА_1 і автомобіля «Hyundai Sonata», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно із полісом № ЕР/212949905.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 у справі № 201/12740/23.

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «Mercedes-Benz В180», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1

16.10.2023 представник позивачки направив на електронну пошту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів.

14.11.2023 представник ОСОБА_1 направив на електронну пошту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» рахунок з СТО № 195 від 13.11.2023 ФОП ОСОБА_3 , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3

08.01.2024 представник направив на електронну пошту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 по справі № 201/12740/23, якою встановлена вина ОСОБА_2 в скоєному ДТП.

10.01.2024 ПрАТ СК «Інтер-Поліс» виплатила страхове відшкодування в розмірі 12 445,32 грн на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 , не узгодивши розмір із позивачкою.

24.01.2024 представник позивачки направив до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» запит-вимогу стосовно надання документів, на підставі яких встановлено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0711/23 від 07.11.2023, складеного на замовлення позивача. Відповіді не отримав.

На скаргу представника позивачки листом від 12.02.2024 НБУ відповів, що страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 12445,32 грн, розмір якого розраховано на підставі звіту ТОВ «ЕК» «Фаворит-Ассистанс» № 36618, виконаного оцінювачем ОСОБА_4 .

Вважала звіт ТОВ «ЕК» «Фаворит-Ассистанс» неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки оцінювач ОСОБА_4 не оглядала пошкоджений транспортний засіб. Представником страховика, який здійснював особистий огляд був оцінювач ОСОБА_5 , а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8,1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім експерта ОСОБА_6 , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача, тому дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який складений оцінювачем ОСОБА_4 при розрахунку страхового відшкодування порушують вимоги діючого законодавства.

ОСОБА_1 через представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля.

Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0711/23 від 07.11.2023 вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Bl80», д.р.н. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_3 ) склала 22939,20 грн.

Без будь-яких вмотивованих підстав страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі: 7893,88 грн., що розраховується наступним чином: 22939,20 грн 12445,32 грн 2600,00 грн., де: 22939,20 грн - вартість матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.; 12445,32 грн - фактично сплачене страхове відшкодування; 2600,00 грн - франшиза.

16.10.2023 страховик отримав від представника позивача заяву на виплату страхового відшкодування. Строк виплати страхового відшкодування відраховується саме з дати отримання заяви на виплату страхового відшкодування. Таким чином, відповідач повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 16.01.2024 включно. Отже, за період з 17.01.2024 по 30.07.2024 у з ПрАТ «СК «Інтер-ПОЛІС» підлягає стягненню пеня в розмірі 1186,89 грн. Окрім цього, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з ПрАТ ПрАТ «СК «Інтер-ПОЛІС» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню штрафні санкції в розмірі 1617,19 грн., що складаються з наступного: 1186,89 грн. - пеня; 126,82 грн. - три відсотки річних; 303,48 грн. - інфляційні втрати.

На підставі викладеного, просив стягнути з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» страхове відшкодування в розмірі 7893,88 грн, штрафні санкції в розмірі 1617,19 грн, витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2760,00 грн.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач ПрАТ СК «Інтер-Поліс» правом на надання відзиву не скористався.

Інші заяви учасників процесу з процесуальних питань.

15.01.2025 представник позивача подав заяву, якою просив залишити без розгляду позовні вимоги до ОСОБА_2 , оскільки він повністю відшкодував добровільно кошти, підтримав лише вимоги до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» (а.с. 101-102).

Рух справи.

Ухвалою судді від 21.10.2025 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено у загальному провадженні (а.с. 79).

Підготовче засідання у справі закрите та справа призначена до судового розгляду 10.06.2025 (а.с. 125).

Представник позивача адвокат Губа А.О. у позові просив справу розглядати без його участі (а.с. 9).

Представник відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» в судові засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином (а.с. 91, 109, 112,115, 122, 123, 126, 131, 135).

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

09.10.2023 в м. Дніпрі по вул. Бульвар Слави 2а сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz В180», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням позивачки ОСОБА_1 і автомобіля «Hyundai Sonata», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 у справі № 201/12740/23 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 18).

В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «Mercedes-Benz В180», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 54).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно із полісом № ЕР/212949905 (а.с. 19).

16.10.2023 представник позивачки направив на електронну пошту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування із переліком документів (а.с. 10 13)).

14.11.2023 представник ОСОБА_1 направив на електронну пошту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» рахунок з СТО № 195 від 13.11.2023 ФОП ОСОБА_3 , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 (а.с. 14-15).

08.01.2024 представник направив на електронну пошту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» копію постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2023 по справі № 201/12740/23, якою встановлена вина ОСОБА_2 в скоєному ДТП (а.с. 17 -18).

10.01.2024 ПрАТ СК «Інтер-Поліс» виплатила страхове відшкодування в розмірі 12 445,32 грн на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 , не узгодивши розмір із позивачкою (а.с. 30).

24.01.2024 представник позивачки направив до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» запит-вимогу стосовно надання документів, на підставі яких встановлено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0711/23 від 07.11.2023, складеного на замовлення позивача (а.с. 27).

Відповіді не отримав.

На скаргу представника позивачки листом від 12.02.2024 НБУ відповів, що страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 12445,32 грн, розмір якого розраховано на підставі звіту ТОВ «ЕК» «Фаворит-Ассистанс» № 36618, виконаного оцінювачем ОСОБА_4 (а.с. 20-26).

Встановлено, що оцінювач ОСОБА_4 не оглядала пошкоджений транспортний засіб. Представником страховика, що особисто огляд є оцінювач ОСОБА_5 , що видно із акта огляду транспортного засобу від 31.10.2023 (а.с. 29),

ОСОБА_1 через представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля.

Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, про що свідчить протокол огляду КТЗ від 31.10.2023 42 43)

Судовим експертом Дроздовим Ю.В. складений висновок № 0711/23 від 07.11.2023, згідно із яким вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Bl80», д.р.н. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_3 ) склала 22939,20 грн (а.с. 32-41).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Щодо страхового відшкодування

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно із п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі

визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст. ст. 29, 36 Закону № 1961-IV), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019р. по справі № 695/882/15-ц.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено Страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019року по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), а також, у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц та постанові Дніпровського апеляційного суду від 27.03.2023 року (провадження № 22-и/803/3333/23, справа № 199/7475/22).

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) згідно п.п.2.4, 8.3 якої вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля.

Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України« Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України. Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1 159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково- дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково- дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма об`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики).

Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).

Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено Страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Одержаний з порушенням порядку, встановленого законом висновок експерта суд не може покласти в обґрунтування свого рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 по справі 752/16797/14-ц, сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який склав оцінювач, особисто не оглянувши пошкоджений транспортний засіб.

Звіт ТОВ «ЕК» «Фаворит-Ассистанс» не може бути належним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки оцінювач ОСОБА_4 не оглядала пошкоджений транспортний засіб. Транспортний засіб оглядав інший представник страховика - оцінювач Дербас Ю.Ю., тому звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8,1, 8.5 Методики.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Позивачка реалізувала своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону і звернулась до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку.

Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 0711/23 від 07.11.2023 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Закону України Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав». Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по дентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет.

Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 0711/23 від 07.11.2023 відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0711/23 від 07.11.2023 вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин колісного транспортного засобу «Mercedes-Benz Bl80», д.р.н. НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_3 ) склала 22939,20 грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги до страховика про стягнення майнової шкоди, завданої наслідками ДТП в сумі недоплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню та з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 7893,88 грн, виходячи із розрахунку: 22939,20 грн 12445,32 грн 2600,00 грн., де: 22939,20 грн - вартість матеріального збитку згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.; 12445,32 грн - фактично сплачене страхове відшкодування; 2600,00 грн - франшиза.

Щодо штрафних санкцій

Відповідно до наведених вище положень п. 22.1 ст. 22 Закону України №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.06.2017 року №6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у п. 36.5 ст. 36 Закону України №1961-IV визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За вказаних обставин, позовні вимоги позивачки про стягнення зі страхової компанії інфляційних витрат і трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також пені на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України №1961-IV є законними та обґрунтованими.

Позивачка просить стягнути з ПрАТ СК «Інтер-Поліс»

Враховуючи вищезазначене, із ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню штрафні санкції - три відсотки річних за період з 16.01.2024 по 30.07.2024, інфляційні втрати за період з 16.01.2024 по 30.07.2024, а всього 1617,19 грн, що складаються з: 1186,89 грн - пеня, 126,82 грн. - три відсотки річних, 303,48 грн - інфляційні втрати, згідно розрахунку, який відповідачем не спростований (а.с. 59 69).

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову із відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 72).

Щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Дроздова Ю.В., який має кваліфікацію судового експерта, приймаючи до уваги повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані із проведенням експертиз за складення висновку експертом Дроздовим Ю.В. в розмірі 2760,00 грн (а.с. 53), який покладений у підстави задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, інфляційного збільшення, трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) недоплачене страхове відшкодування в розмірі 7893,88 грн, 1186,89 грн пені, 126,82 грн трьох відсотків річних, 303,48 грн інфляційних втрат, а всього 9511,07 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інтер-Поліс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на експертизу в розмірі 2760,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 27 листопада 2025 року.

Суддя О.С. Наумова