Справа № 756/3667/25
Провадження № 2-з/756/176/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Примак-Березовська О.С. розглянула заяву представника позивача ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації "Всеукраїнська громадська організація "СТОП КОРУПЦІЇ", Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОП КОРУПЦІЇ ТБ" про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, зобов`язання видалити інформацію, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває зазначена цивільна справа.

Представник позивача звернулась до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони Громадській організації "СТОПКОР" (далі - ГО "СТОПКОР", "Громадська організація") вчиняти дії щодо передачі доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 іншій особі, вчиняти дії щодо передачі веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2, на якому розміщений Інформаційний портал "СТОПКОР" іншій особі, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Крім того, просила заборонити ОСОБА_3 , як керівнику ГО "СТОПКОР" вчиняти дії щодо передачі доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 іншій особі від свого імені та від імені громадської організації до набрання рішенням суду законної сили.

В обгрунтування заяви зазначила, що ГО "СТОПКОР" наводить суперечливі твердження щодо того, хто є реєстрантом доменного імені, а оновлення інформації у базі даних реєстратора WHOIS може свідчити про можливість вчинення, як громадською організацією, так і її керівником, дій щодо передачі доменного імені іншій особі, що значним чином ускладнить розгляд справи чи унеможливить виконання прийнятого судом рішення, у разі задоволення вимог позивача.

Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає таке.

Позивач звернувся до відповідача із позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, зобов`язання видалити інформацію.

Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про залучення ГО "СТОПКОР" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, проте зазначене клопотання ще не розглянуто.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 31 липня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у ГО "СТОПКОР". На виконання ухвали суду від громадської організації надійшли витребувані відомості.

Згідно з частиною 2 статті 149 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пунктів 4, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Станом на дату подання заяви, судом не розглянуто клопотання представника відповідача про залучення ГО "СТОПКОР", як третьої особи, тобто остання не має процесуального статусу і не є учасником справи.

Отже, оскільки заходи забезпечення позову стосуються прав та інтересів ГО "СТОПКОР", яка станом на дату подання заяви не має процесуального статусу у даній справі, такі заходи не можуть бути предметом розгляду в межах цього позову, так як не співмірні з позовними вимогами.

Крім того, на думку суду, доводи представника позивача ОСОБА_1 про можливі зловживання з боку ГО "СТОПКОР" щодо передачі доменного імені іншим особам, є припущенням на майбутнє та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору. Натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

За таким обставин заява про застосування заходів забезпечення позову є передчасною, а тому суд не вбачає підстав для її задоволення на цій стадії судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА