Справа № 445/2433/25
провадження № 2/445/1305/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

29.09.2025 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12.02.2021 року вона розлучилась із відповідачем, від шлюбу з відповідачем у них народилась донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаних аліментів на утримання дитини не вистачає, зазначає, що відповідач проходить військову службу на даний час, стягнення аліментів у частці від доходу дозволить коригувати розмір аліментів до середньомісячної заробітної плати по регіону, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача подано відзив щодо заявленого позову, який обґрунтовано тим, що матеріальне становище сторін не змінювалось, відповідач, виконуючи бойове завдання отримав поранення, що призвело до ампутації стопи, перебуває на тривалому лікуванні, являється особою з інвалідністю 2-ї групи, має на утриманні батьків, які також є особами з інвалідністю, у відповідача наявна дитина від іншого шлюбу, відтак підстави для збільшення розміру аліментів відсутні.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, вказує, що відповідач не сплачував жодних коштів, починаючи із 2020 року. На даний час заборгованість по аліментах погасив. Дитина періодично хворіє, у неї значно погіршився зір, потребує постійних оглядів, носить окуляри, потрібно купляти лінзи. Всі витрати по утриманню дитини виключно на ній, а дитину треба одягати, годувати, дитина потребує відпочинку, тощо.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявленого позову заперечив. Звертає увагу, що відповідач є особою з інвалідністю другої групи, має ампутовану стопу, у нього наявна інша дитина на яку він теж сплачує аліменти, а також батьки, які є особами з інвалідністю, коштів відповідачу не вистачає, підстави, передбачені ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів відсутні.

Судом вивчено наявні матеріали справи, заслухано пояснення сторін, досліджено письмові докази, оцінено доказ кожен окремо та в їх сукупності, внаслідок чого встановлено наступне.

24.02.2015 року між сторонами зареєстровано укладення шлюбу.

У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_4 .

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12.02.2021 року.

Відповідно до судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 04.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості за аліментами по вищевказаному судовому наказу, станом на 27.10.2025 року така заборгованість повністю погашена. Разом з тим, з розрахунку вбачається, що аліменти впродовж 2020 року -квітня 2025 року відповідачем взагалі не сплачувалась. Весь розмір заборгованості сплачено після квітня 2025 року.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27.02.2019 року змінено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь ОСОБА_5 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на розмір частки від заробітку, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Повноліття ОСОБА_4 настало ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших рішень щодо стягнення аліментів з відповідача не надано, а отже таких на дитину від першого шлюбу він не сплачує.

Згідно розрахунку заборгованості за аліментами на утримання ОСОБА_4 , станом на 16.04.2024 року така заборгованість становить 156 949,37 грн.

Відповідач являється особою з інвалідністю 2-ої групи, внаслідок поранення, отриманого під час виконання бойового завдання.

Військову службу відповідач почав проходити з березня 2025 року, що підтверджується довідкою №1626 від 10.04.2025 року в/ч НОМЕР_1 .

Згідно представлених медичних документів відповідач отримав вибухову травму в ході бойових дій, у нього ампутована ліва стопа, відповідач проходить відповідне лікування.

Батьки відповідача є пенсіонерами, матір є особою з інвалідністю 3-ї групи у зв`язку із загальним захворюванням.

Відомостей, що батьки перебувають на утриманні відповідача останнім не надано.

З акту від 23.10.2025 року про фактичне проживання особи вбачається, що з батьками проживає рідний брат відповідача, а отже в сім`ї наявна інша особа, яка може здійснювати догляд за батьками та приймати участь в їх утриманні, у випадку, якщо батьки цього потребують.

Дитина сторін ОСОБА_4 має захворювання, пов`язані із зором, у зв`язку з чим проходить постійні огляди, позивач придбавала їй окуляри, здійснювала інші необхідні витрати у зв`язку з цим, що підтверджено відповідними фіскальними чеками.

Позивач забезпечує дитині гармонійний розвиток та дозвілля, що підтверджується долученими фотознімками.

Позивач офіційно працевлаштована, за основним та додатковим місцем роботи за дев`ять місяців 2025 року отримала сукупний дохід 127 484, 83 та 37 185,49 грн., що підтверджено відповідними довідками про доходи.

Доходи відповідача впродовж останнього року становлять 471 780,45 грн, зокрема : квітень 2025 року 15 272,82 грн, травень 2025 року 25 233,35 грн, червень 2025 року 45 007,14 грн, липень 2025 року 80 015,25 грн, серпень 2025 року 191 546,33 грн, вересень 2025 року 23 481,81грн, жовтень 2025 року 91 223,75 грн.

Позивач має на утриманні сина від першого шлюбу, 2011 року народження, що підтверджується довідкою №291 від 19.11.2025 року, виданою Старостою с. Заставне Львівського району, Львівської області.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

Відтак, підсумовуючи викладене, суд вказує, що відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні спільної із позивачем дитини.

Проходження військової служби, поранення та ампутація лівої стопи не може слугувати безумовною підставою для звільнення від обов`язку утримувати дитину.

Рішення з питань аліментів в першу чергу приймається та стосується інтересів дитини, а не сторін.

З часу присудження аліментів у 2020 році відповідач їх жодного разу до квітня 2025 року не сплачував, чим продемонстрував свою абсолютну байдужість до свого батьківського обов`язку.

Аліменти, які на даний час сплачує відповідач у розмірі близько 1500,00 грн, враховуючи сучасні реалії, витрати та потреби дитини, в будь-якому випадку не здатні забезпечити належне утримання та розвиток дитини.

Середньомісячний дохід позивача становить близько 18 300, 00 грн, остання має на утриманні також дитину від першого шлюбу, а тому таких коштів є очевидно недостатньо для належного утримання себе та обох дітей.

Натомість відповідач впродовж останнього року отримав значно більший дохід, загалом 471 780,45 грн.

Погашення заборгованості по аліментах за попередні роки не оцінюється судом, як визначальне досягнення відповідача, оскільки він лише виконав обов`язок, який не виконував впродовж останніх 5-ти років.

Суд свідомий того, що частина отриманого доходу це виплата додаткової винагороди за участь в бойових діях і в подальшому такі виплати відповідачу не здійснюватимуться, однак, на даний час, такий продовжує перебувати у статусі військовослужбовця, отримує щомісячне грошове забезпечення у розмірі близько 23 500,00 грн, додатково вочевидь отримуватиме пенсію по інвалідності, розмір якої орієнтовно становить 80% грошового забезпечення, інші виплати та пільги (комунальні послуги, проїзд, медичне обслуговування та інше).

Відтак, суд враховує матеріальний стан позивача, перебування на її утриманні двох неповнолітніх дітей, матеріальний стан відповідача, який впродовж 2025 року змінився в бік збільшення, та має відносно сталий характер, травму відповідача, наявність у нього статусу особи з інвалідністю, відсутність доказів про перебування на утриманні відповідача інших осіб, наявність в дитини сторін захворювання зору, яке потребує лікування та відповідно додаткових витрат, значну зміну цін на продукти харчування, одяг, медичне забезпечення, дозвілля дитини та ін., порівняно із 2020 року коли ухвалювалось первинне рішення про стягнення аліментів, у зв`язку з чим приходить до висновку, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку є доцільним, таким, що відповідатиме інтересам дитини та не буде надмірним тягарем для відповідача.

Зрештою, відповідач та позивач в майбутньому не позбавлені можливості звернутись із позовом про збільшення та/або зменшення розміру аліментів, зміни способу їх стягнення.

Водночас, оскільки відповідачу у зв`язку з його лікуванням та травмою можливі виплати додаткової винагороди за час лікування, виплати за поранення, що будуть мати разовий характер, максимальний розмір аліментів слід обмежити і в даному випадку суд орієнтується на положення ч. 5 ст. 183 СК України, в частині обмеження розміру не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Вказана норма, хоч і стосується наказного провадження, а не позовного, однак, на погляд суду, таке обмеження дозволить зберегти баланс інтересів платника та отримувача аліментів у випадку отримання платником аліментів додаткових виплат у зв`язку із отриманим пораненням та встановленою інвалідністю, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь держави не підлягають стягненню, оскільки останній є особою з інвалідністю 2-ї групи, тобто звільнений від сплати судового збору.

Стягнення аліментів за даним судовим рішенням, у випадку набрання ним законної сили, автоматично припиняє виплати аліментів за судовим наказом від 28.12.2020 року, а тому додатково припиняти виконання судового наказу не є необхідним, відтак в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11,13, 141, 246, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, призначених згідно судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року у справі № 445/2246/20, та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 27 листопада 2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський