Справа № 206/5355/25
Провадження № 2/206/2916/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря Содоль М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представником позивача адвокатом Тульчинською Н.В. до суду подано вказану позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовної заяви, вказано, що 16 вересня 2011 року між ОСОБА_3 (далі «Позивач», « ОСОБА_4 »), та ОСОБА_2 (далі «Відповідач», « ОСОБА_2 ») було укладено шлюб. Шлюб було зареєстровано 16 вересня 2011 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 16 вересня 2011 року зроблений відповідний актовий запис № 273 та видано свідоцтво про шлюб від 16 вересня 2011 серія НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 04 листопада 2016 року. У провадженні Самарського районного суду міста Дніпра розглядається справа про розірвання шлюбу між Позивачем та Відповідачем. Враховуючи той факт, що дитина проживає та знаходяться на повному матеріальному утримання Позивача, а Відповідач лише обіцяє надавати матеріальну допомогу, то Позивачу складно матеріально забезпечувати соціально-побутові потреби дитини. З метою надання дитині найсприятливих умов для її соціального, фізичного та духовного розвитку необхідно матеріальне забезпечення для покриття витрат на навчання у школі, відвідування дитячих гуртків, на придбання продуктів харчування, одягу, сплату комунальних послуг та інших додаткових витрат, які виникають в процесі життя дитини, в тому числі, але не виключно відвідування лікарів. Але сама Позивачка не спроможна матеріально утримувати дитину. На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, або за умови якщо Відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 23.09.2025 ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.10.2025 на адресу Самарського районного суду міста Дніпра надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву. Відповідач у відзиві направленому на адресу суду зазначив, що з позовом не погоджується частково та не заперечує проти виконання своїх батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення дитини. Окрім того, також зазначив, що має на утриманні матір пенсійного віку та добровільно допомагає своїй дитині, шляхом перерахування коштів на карту. Враховуючи викладене, просив врахувати вказані обставини під час ухвалення рішення та визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини його доходу. Розгляд справи просив здійснювати без його участі. Представником позивача ОСОБА_6 подано відповідь на відзив, відповідно до якого вказано, що остання просить суд, не приймати до уваги доводи відповідача щодо зменшення розміру стягнення аліментів у розмірі 1/6 визнаючи їх необґрунтованими та недоведеними. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. 17.11.2025 від представника позивача ОСОБА_6 надійшла до суду заява в якій остання просила здійснювати розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та матеріали справи, приходить до наступного. 16 вересня 2011 року між ОСОБА_3 (далі «Позивач», « ОСОБА_4 »), та ОСОБА_2 (далі «Відповідач», « ОСОБА_2 ») було укладено шлюб, який зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 273 та видано свідоцтво про шлюб від 16 вересня 2011 серія НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 04 листопада 2016 року. Як вбачається з позовної заяви дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , та знаходиться на її утриманні. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з вимогами ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів. Згідно до ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України». Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов`язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, щодо зміни обставин, як підставу для зменшення розміру аліментів, а саме щодо перебування на його утриманні матері пенсійного віку, оскільки жодних об?єктивних доказів того, що на його утриманні перебуває остання суду не додано. Надані Відповідачем документи, а саме пенсійне посвідчення матері, підтверджує лише факт отримання пенсії, а відтак факт перебування матері на утриманні Відповідача, судом не встановлено. До доводів відповідача про здійснення ним грошових переказів на утримання дитини, суд ставиться критично та не приймає їх до уваги, оскільки жодна з наданих квитанцій грошових переказів не містить вказівки на сплату аліментів або, що вказані кошти були саме для потреб дитини. У призначенні платежу зазначено "Переказ особистих коштів", що не є належним доказом виконання аліментних зобов?язань (Постанова ВС від 22.12.2021 року у справі №489/1110/20), а відтак доказів переказу коштів повинні підтверджувати їх цільове використання саме для забезпечення утримання дитини. При цьому, доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі відповідачем, також суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що об?єктивні передумови для зменшення аліментів відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, оскільки він будучи батьком дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Також, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно дост. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 141ЦПКУкраїни передбачено,що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.150,155,180-183 СК України, ст.8,11,12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.2, 13, 89, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.09.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.11.2025.

Головуючий суддя: О.В. Поштаренко