Справа № 669/727/25
Провадження № 2/669/365/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі по тексту ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») в підсистемі «Електронний суд» через свого представника адвоката Столітнього М.М. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому представник просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2024 року № 1610626 в загальній сумі 29716 грн, з яких: 4600 грн заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 15318 грн проценти за користування кредитом та 9798 грн проценти за 142 календарних дні користування кредитом.

Крім цього, представник просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Також, представник просив, в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути з відповідачки на користь позивача отриману суму інфляційних втрат та 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 16 травня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір № 1610626 про надання споживчого кредиту, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С303».

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту 4600 грн, строк кредиту 364 дні з 16 травня 2024 року по 15 травня 2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 28 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору.

ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало останній кредит в сумі 4600 грн шляхом зарахування кредитних коштів за допомогою платіжного провайдера на її платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «Пейтек».

Також, представник вказав, що відповідно до договору факторингу від 24 грудня 2024 року № 24122024, укладеного між ТОВ «Слон кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») (фактор), клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором від 16 травня 2024 року № 1610626, боржником за яким є відповідачка ОСОБА_1 , яку було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Відповідно до договору факторингу перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників.

Заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем станом на день укладення договору факторингу від 24 грудня 2024 року № 24122024 становить 22218 грн, з яких: 4600 грн заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 15318 грн проценти за користування кредитом та 2300 грн штрафні санкції.

Крім того, представник вказав, що позивачем також нараховано проценти за 142 календарних дні за період з 25 грудня 2024 року по 15 травня 2025 року в межах строку кредитного договору в сумі 9798 грн, виходячи з обрахунку: 4600 грн ? 1,5 % ? 142 календарних дні.

При цьому, представник в позовній заяві зазначив, що в силу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідачки штрафні санкції в сумі 2300 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, просив суд стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором (окрім штрафних санкцій в сумі 2300 грн), а також понесені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року витребувано докази у АТ КБ «Приватбанк».

Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) повідомлялася належним чином, про що свідчать зворотні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (судових повісток), в судові засідання двічі не з`явилася, відзиву не подала.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 16 травня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір № 1610626 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С303, 16.05.2024 09:00:04» (а.с. 75-79).

Так, згідно з умовами кредитного договору та Додатку № 1 до нього сума кредиту 4600 грн, строк кредиту 364 дні, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 28 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору.

У відповідності до п. 2.1. договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до паспорта споживчого кредиту, підписаного шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н404, 16.05.2024 08:53:10», відповідачка підтвердила, що отримала інформацію про умовами кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних нею умов кредитування (а.с. 73).

ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало останній кредит в сумі 4600 грн шляхом зарахування кредитних коштів за допомогою платіжного провайдера на її платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується витребуваною судом з АТ КБ «Приватбанк» інформацією від 14 жовтня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-251010/23828-БТ.

Відповідно до договору факторингу від 24 грудня 2024 року № 24122024, укладеного між ТОВ «Слон кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») (фактор), клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором від 16 травня 2024 року № 1610626, боржником за яким є відповідачка ОСОБА_1 , яку було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с. 71, 91-103).

Відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 16 травня 2024 року № 1610626, внаслідок чого, як вбачається з витягу з реєстру боржників, станом на 24 грудня 2024 року (на момент відступлення права вимоги) за нею утворилась заборгованість в сумі 22218 грн, з яких: 4600 грн заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 15318 грн проценти за користування кредитом та 2300 грн штрафні санкції.

Крім того, позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» також нараховано проценти за 142 календарних дні за період з 25 грудня 2024 року по 15 травня 2025 року в межах строку кредитного договору в сумі 9798 грн, виходячи з обрахунку: 4600 грн ? 1,5 % ? 142 календарних дні.

При цьому, представник в позовній заяві, в силу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, просив не стягувати з відповідачки штрафні санкції в сумі 2300 грн.

Зазначені обставини підтверджуються договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 16 травня 2024 року № 1610626, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит Додаток № 1), договором факторингу від 24 грудня 2024 року № 24122024, а також розрахунками заборгованості.

За таких обставин, в межах заявлених позовних вимог, до яких не включені штрафні санкції в сумі 2300 грн, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 16 травня 2024 року № 1610626 заборгованість в загальній сумі 29716 грн, з яких: 4600 грн заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 15318 грн проценти за користування кредитом та 9798 грн проценти за 142 календарних дні користування кредитом за період з 25 грудня 2024 року по 15 травня 2025 року.

Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

В свою чергу, згідно з ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватися з урахуванням обставин конкретної справи.

Так, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 16 травня 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3 % річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат та 3 % річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати та 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 08 серпня 2025 року № 3969 (а.с. 1).

Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн, що підтверджуються письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, заявкою від 14 липня 2025 року № 9449 на виконання доручення до Договору від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024, договором від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024 про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Столітнім М.М., ордером від 12 серпня 2025 року серії АІ № 1969207, рахунком на оплату по замовленню від 12 серпня 2025 року № 9449-12/08-2025, актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12 серпня 2025 року згідно з договором від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024 про надання правової допомоги (а.с. 65-66, 70, 74, 82-83, 89).

Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування його витрат з надання правничої допомоги, розмір яких суд визначає пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 10000 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 81, 137, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 16 травня 2024 року № 1610626 в сумі 29716 гривень, з яких: 4600 грн заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 15318 грн проценти за користування кредитом та 9798 грн проценти за 142 календарних дні користування кредитом за період з 25 грудня 2024 року по 15 травня 2025 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, ;

- відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Олександр ДАВИДЮК