Справа № 740/1979/25
Провадження № 2/740/1167/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судових засідань Мартиненко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Князєва Д. в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 та Ніжинської районної державної адміністрації про зобов`язання зміни розпорядження, визнання незаконним та скасування розпорядження, стягнення безпідставно виплаченої вихідної допомоги,

встановив:

виконуючий обов`язки заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Князєв Д. звернувся до суду в інтересах держави в особі позивачів Північного офісу Держаудитслужби та Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 та Ніжинської районної державної адміністрації в якому просив визнати незаконним та скасувати абзац 1 п.2 розпорядження Носівської РДА №14к від 03.06.2020 «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації» щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку; зобов`язати Ніжинську РДА зміни розпорядження Носівської районної державної адміністрації №14к від 03.06.2020 «Про припинення виконання повноважень голови районної державної адміністрації» шляхом зазначення підстави звільнення ОСОБА_1 з п.5 ч.1 ст.41, ст.44 КЗпП України на п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України; стягнути з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету 150 765,60 грн безпідставно виплаченої вихідної допомоги та стягнути з відповідачів судовий збір на користь Чернігівської обласної прокуратури.

В обґрунтування позову зазначив, що розпорядженням Президента України від 01.06.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади голови Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області у звязку із закінченням строку повноважень Президента України. На виконання розпорядження Президента України, на підставі ст.9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», п.5 ч.1 ст.41, ст.44 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 відносно себе видано розпорядження від 03.06.2020 №14к «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації», у якому визначено припинення виконання нею повноважень на посаді голови Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України (п.1) та доступу до державної таємниці у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно до п.77 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 (п.3). Також Розпорядження №14к має ще один п.2, яким відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» зобовязано відділ фінансово-господарського забезпечення апарату районної державної адміністрації здійснити виплати ОСОБА_1 , зокрема вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку з посиланням на п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, відповідно до положень якого, крім підстав, передбачених ст.40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до ст.44 КЗпП України припинення трудового договору з підстав, зазначених у п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, дає право вивільненій особі на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Частина 1 ст 41 КЗпП України доповнена підставою звільнення (припинення повноважень посадових осіб) Законом України від 13.05.2014 №1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів». Відповідно до преамбули вказаного Закону, останній ухвалений з метою захисту прав інвесторів. Відтак дія норми п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України поширюється лише на посадових осіб юридичної особи виконавчого органу товариства, членів наглядової ради акціонерного товариства та загалом посадових осіб будь-якого господарського товариства, а також інших осіб товариства, наділених організаційно-розпорядчими чи адміністративними функціями.

Отже, Носівською РДА незаконно прийнято розпорядження від 03.06.2020 №14к і, як наслідок, завдано державі збитків у розмірі виплати ОСОБА_1 середнього заробітку у сумі 150 765,60 грн.

Зазначає, що підставою для звільнення ОСОБА_1 є закінчення строку - п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, якою не передбачено виплату вихідної допомоги при звільненні, остання не набула права на її отримання.

Таким чином, на підставі розпорядження від 03.06.2020 №14к ОСОБА_1 за рахунок державного бюджету у червні 2020 року було виплачено 150 765,60 грн вихідної допомоги, як наслідок держава понесла збитки у зазначеному розмірі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст.1212, 1215 ЦК України. Вказана сума відповідачем у добровільному порядку не відшкодована.

У провадженні Носівського районного суду перебувало кримінальне провадження №0000583 від 17.12.2021 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.1 ст.367 КК України. Ухвалою суду Чернігівської області від 19.12.2024 на підставі ст.49 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Позов прокурора до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином у розмірі 150 765,60 грн залишено без розгляду.

За обставин бездіяльності органів, уповноважених державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, інтереси держави порушені і є підстави для їх представництва прокурором у суді.

Ухвалою судді від 06.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16.05.2025 від представника відповідача Ніжинської районної державної адміністрації Тарасенка А.М. надійшов відзив на позовну заяву згідно якого позовні вимоги визнає частково, вказує, що ОСОБА_1 при звільненні з посади голови Носівської РДА не мала права на отримання виплати вихідної допомоги, внаслідок неправомірних дій з боку ОСОБА_1 держава понесла збитки у розмірі 150 765,60 грн, тому завдану шкоду та судовий збір повинна відшкодовувати саме вона.

21.05.2025 від Північного офісу Держаудитслужби в особі начальника управління Кондрашова О. надійшли письмові пояснення згідно яких зазначає, що в період з 01.01.2020 по 21.09.2021 заходи державного фінансового контролю у Носівській районній державній адміністрації не проводилися, питання виплати вихідної допомоги ОСОБА_1 не досліджувалося, також за період з 21.09.2021 по 31.03.2025 заходи державного фінансового контролю у Ніжинській районній державній адміністрації не проводились, питання виплати вихідної допомоги ОСОБА_1 не досліджувалось. Наразі на ІІ-й квартал 2025 року проведення таких заходів не передбачено, питання законності використання бюджетних коштів буде досліджено у разі проведення заходів державного фінансового контролю у Ніжинській районній державній адміністрації. Крім того зазначив, що чинним законодавством України визначено вичерпний перелік повноважень органу державного фінансового контролю, визнавати у судовому порядку незаконними акти місцевих державних адміністрацій (в даному випадку абзац 1 п.2 розпорядження Носівської РДА №14к від 03.06.2020 «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації» щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку), зобовязкувати місцеві державні адміністрації змінювати їх акти, а також стягувати безпідставно виплачену вихідну допомогу не належить до повноважень органу державного фінансового контролю. Вважає, що залучення Північного офісу Держаудитслужби як позивача у зазначеній справі є неможливим. Просить справу розглянути за відсутності представника.

02.06.2025 від представника Чернігівської обласної державної адміністрації Маковій Ю.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами.

13.06.2025 від виконувача обов`язків заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Князєва Д. надійшли пояснення у порядку ст.43 ЦПК України згідно яких зазначив, що органом уповноваженим державою на виконання відповідних функцій щодо виявлення та усунення вказаного порушення бюджетного законодавства, у тому числі шляхом звернення до суду, є Північний офіс Держаудитслужби України.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала.

Ухвалою суду від 31.07.2025 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

Згідно заяви від 26.09.2025 представник Північного офісу Держаудитслужби Кожемяки Ю.М. просив справу розглянути без участі представника та врахувати письмові пояснення при винесенні рішення.

Відповідно до заяви від 18.11.2025 представник Ніжинської районної державної адміністрації Тарасенко А.М. просив розгляд справи провести за відсутності представника.

Представник Ніжинської окружної прокуратури Кононець Ю.А. у заяві від 24.09.2025 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Розгляд спарви провести без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи шляхом надіслання судової повістки за місцем її реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області веб-порталу судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на посаді голови Носівської районної державної адміністрації з 24.05.2017 згідно розпорядження Президента України №111/2017-рп від 22.05.2017 (а.с.24).

Розпорядженням Президента України від 01.06.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади голови Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області у звязку із закінченням строку повноважень Президента України.

На виконання розпорядження Президента України, відповідно до ст. 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», п.5 ч.1 ст 41, ст.44 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 видано розпорядження від 03.06.2020 №14к «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації», у якому визначено припинення виконання ОСОБА_1 повноважень на посаді голови Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області з 03.06.2020 у звязку із закінченням строку повноважень Президента України (п.1) та доступу до державної таємниці у звязку із закінченням строку повноважень відповідно до п.77 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 (п.3). Також Розпорядження №14к має ще один п.2, яким відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» зобовязано відділ фінансово-господарського забезпечення апарату районної державної адміністрації здійснити виплати ОСОБА_1 , зокрема вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку з посиланням на п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Статтею 41 КЗпП України визначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов. Зокрема п.5 ч.1 цієї статті передбачено крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках: припинення повноважень посадових осіб.

Відповідно до ст.44 КЗпП України припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, дає право вивільненій особі на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Частина 1 ст.41 КЗпП України доповнена підставою звільнення (припинення повноважень посадових осіб) Законом України від 13.05.2014 №1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів». Відповідно до преамбули вказаного Закону, останній ухвалений з метою захисту прав інвесторів. Відтак дія норми п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України поширюється лише на посадових осіб юридичної особи виконавчого органу товариства, членів наглядової ради акціонерного товариства та загалом посадових осіб будь-якого господарського товариства, а також інших осіб товариства, наділених організаційно-розпорядчими чи адміністративними функціями.

Отже, передбачена п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України додаткова підстава розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця припинення повноважень посадових осіб поширюється лише на членів виконавчого органу господарських товариств. Можливість її застосування при звільненні посадових осіб органів державної влади, Законом не передбачена.

Вказана позиція узгоджується із висновками, до яких прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 10.07.2024 у справі №573/1020/22.

Питання, повязані з призначенням та припиненням повноважень голів місцевих державних адміністрацій, врегульовані спеціальним Закон України «Про місцеві державні адміністрації», яким передбачено право новообраного Президента України в установленому законодавством порядку призначати нових голів місцевих державних адміністрацій та припиняти їх повноваження у звязку із закінченням повноважень попереднього Президента України на підставі подання Кабінету Міністрів України, тому норми трудового чи іншого законодавства застосуванню до спірних відносин не підлягають (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №540/1668/19).

Тобто, посада голови місцевої державної адміністрації є строковою, оскільки повноваження голови нерозривно повязані зі строком повноважень Президента України, рішенням якого ці повноваження були надані. Таким чином, відмінність цієї підстави припинення трудового договору (п.2 ч.1 ст.36) від інших, передбачених КЗпП України, випливає із самого її формулювання: закінчення строку, на основі якої оформлюється наказ керівника.

Згідно ч.2 ст.8 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

У частинах 1, 2 ст.9 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» визначено порядок припинення повноважень голів місцевих державних адміністрацій Президентом України.

Пунктом 4 ч.2 ст. 9 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» зазначено, що повноваження голів місцевих державних адміністрацій можуть бути припинені Президентом України з інших підстав, передбачених цим та іншими законами України.

Так, відповідно до розпорядження Президента України від 01.06.2020 № 383/2020-рп та ст.9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» ОСОБА_1 звільнено із посади у звязку із припиненням повноважень Президента України.

Між тим, у своєму Розпорядженні № 14к ОСОБА_1 безпідставно послалася на п. 5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України, як на підставу звільнення, що і стало підставою для нарахування їй вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку згідно ст.44 Кодексу законів про працю України.

Отже, фактично ОСОБА_1 самовільно визначила у своєму розпорядженні від 03.06.2020 №14к підставою припинення своїх повноважень припинення повноважень посадових осіб - п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, тоді як, враховуючи норми чинного законодавства, у даному випадку її повноваження як голови районної державної адміністрації мали бути припинені у зв`язку із закінченням строку - п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Таким чином, враховуючи те, що підставою для звільнення ОСОБА_1 є закінчення строку на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, якою не передбачено виплату вихідної допомоги при звільненні, остання не набула права на її отримання.

Жодних підстав для заперечення позову та для обґрунтування своєї позиції щодо позовних вимог стороною відповідача ОСОБА_1 не заявлено та доказів на підтвердження відповідних можливих обставин, якими б заперечувався позов, суду не надано.

Відтак, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови Носівської районної державної адміністрації, прийняла розпорядження №14к від 03.06.2020, яким зазначила підстави звільнення п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, діяла неправомірно, оскільки як наслідок безпідставно була застосувана ст.44 КЗпП України, яка надала останній право на отримання вихідної допомоги.

Вказане дає підстави для визнання незаконним та скасування абзацу 1 п.2 розпорядження Носівської районної державної адміністрації №14к від 03.06.2020 «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації» щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку та зобов`язання Ніжинської РДА зміни розпорядження Носівської районної державної адміністрації №14к від 03.06.2020 «Про припинення виконання повноважень голови районної державної адміністрації» шляхом зазначення підстави звільнення ОСОБА_1 з п.5 ч.1 ст.41, ст.44 КЗпП України на п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» Носівська районна державна адміністрація була реорганізована шляхом приєднання до Ніжинської районної державної адміністрації.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, здійснення заходів, щодо зобов`язання змінити розпорядження голови Носівської районної державної адміністрації від 03.06.2020 №14 к «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації» шляхом зазначення підстави звільнення ОСОБА_1 з п.5 ч.1 ст.41, ст.44 КЗпП України на п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, належить до повноважень Ніжинської районної державної адміністрації.

Положеннями ч.1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України).

Судом встановлено, що у провадженні Носівського районного суду перебувало кримінальне провадження №0000583 від 17.12.2021 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.1 ст.367 КК України.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2024 на підставі ст.49 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Позов прокурора до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином у розмірі 150 765,60 грн залишено без розгляду (а.с.39-41).

Статтею 284 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Вони у свою чергу класифікуються за декількома критеріями реабілітуючими та нереабілітуючими. Реабілітуючі пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочину. На противагу цьому нереабілітуючі позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До перших належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати.

Таким чином, підстава, яка покладена в основу прийняття ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 19.12.2024, у зв`язку з закінченням строків давності не є звільненням з реабілітуючих підстав, тобто не є реабілітуючою.

24.01.2025 Ніжинська районна військова адміністрація Чернігівської області повідомила Ніжинську окружну прокуратуру, що ОСОБА_1 не сплатила кошти, які безпідставно отримала при звільненні, на загальну суму 150 765,60 грн. Зазначена сума грошей від ОСОБА_1 до фінансового відділу Ніжинської районної державної адміністрації не надходила (а.с.23).

За даних обставин внаслідок недобросовісних дій відповідача ОСОБА_1 , остання неправомірно отримала з державного бюджету кошти у розмірі 150 765, 60 грн, які підлягають поверненню.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих па захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Дана позиція узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі 587/430/16-ц.

Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Конституційний Суд України у рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 у справі №1-1/99 визначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Верховний Суд у складі колегії суддів обєднаної палати у постанові від 07.12.2018 у справі №924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим субєктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Ніжинською окружною прокуратурою було повідомлено Північний офіс Держаудитслужби та Чернігівську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення та про необхідність вжиття заходів реагування, а в подальшому і про подачу позовної заяви в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Чернігівської обласної державної адміністрації.

Таким чином, прокурором дотримано порядок, передбачений ст.23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Ніжинська окружна прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Чернігівської обласної державної адміністрації, з дотриманням процедури встановленої нормами діючого законодавства. Прокурором доведено суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За даних обставин судом встановлені підстави для задоволення позову повністю шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_1 150 765,60 грн безпідставно виплаченої вихідної допомоги у дохід державного бюджету, при цьому прокурор має право на пред`явлення даного позову в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Чернігівської обласної державної адміністрації, оскільки державі завдано майнової шкоди та порушено її інтереси, що підлягають захисту з боку органів прокуратури України із врахуванням принципів захисту державного інтересу, законності, публічного інтересу (справи ЄСПЛ «Менчинська проти росії», «Мартіні проти Франції», «Кресс проти Франції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10.02.2010.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 9084 грн судового збору. Позовні вимоги задоволено, що із врахуванням спірних правовідносин, які пов`язані зокрема із оспореним розпорядження Носівської районної державної адміністрації винесеного відповідачем ОСОБА_1 , слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 9084 грн, окрім Ніжинської районної державної адміністрації, яка не порушувала прав і до моменту звернення ним з цим позовом була потерпілою стороною у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 та не повинна відповідати за неправомірне рішення, прийняте ОСОБА_1 .

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст. 2, 3, 4, 10, 12, 13, 76-81, 82, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати абзац 1 п.2 розпорядження Носівської РДА №14к від 03.06.2020 «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації» щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку.

Зобов`язати Ніжинську районну державну адміністрацію зміни розпорядження Носівської районної державної адміністрації №14к від 03.06.2020 «Про припинення виконання повноважень голови районної державної адміністрації» шляхом зазначення підстави звільнення ОСОБА_1 з п.5 ч.1 ст.41, ст.44 КЗпП України на п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , безпідставно виплачену вихідну допомогу у розмірі 150 765 (сто п`ятдесят тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. у дохід державного бюджету (рахунок UA0025303, ГУК у Черніг.обл/Ніжинськ.р-н/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Чернігівської обласної прокуратури (, банк отримувача: Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача UA0006008) судовий збір у розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Ніжинська окружна прокуратура, , адреса: 16600, Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Овдіївська, 2;

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ніжинська районна військова державна адміністрація Чернігівської області, , адреса: 16600, Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Батюка, 5-А.

Суддя Т.О. Гагаріна