Провадження №2/523/6116/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання матері, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, посилаючись на наступні обставини. Так позивачка стверджує, що відповідач ОСОБА_2 є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке видане Другим Приморським відділом ДРАЦС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса). Позивачка є особою пенсійного віку, отримує мінімальну пенсію у розмірі 2361 гривні, що підтверджується довідкою про доходи. Розмір пенсії не вистачає для покриття її витрат на ліки, харчування та оплати комунальних послуги. Чоловік позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому позивачка не має можливості належним чином себе забезпечувати. Відповідач є військовослужбовцем, постійно отримає заробітну плату, але матеріально не допомагає матері. На підставі викладеного, позивача просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу відповідача.

Позиція відповідача.

Відповідач подав відзив у справі, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково. Так у відзиві відповідач посилається на те, що позивачка не надала доказів наявності у неї скрутного матеріального стану, не надає доказів придбання ліків та їх вартість. Окрім того, відповідач перебуває проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка особою з інвалідністю 3ої групи та потребує постійного лікування. Окрім того, відповідач також страждає на хворобу хребта та очей, у зв`язку з чим, потребує лікування та придбанні ліків. Відповідач також посилається на те, що він матеріально допомагає доньці ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі викладеного, відповідач стверджує, що він не має можливості сплачувати аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу, але згоден сплачувати на утримання матері суму у розмірі 800 гривень щомісячно.

Ухвалою суду від 15.10.2025р. судом було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином позивачки - ОСОБА_1 .

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги, але вона її потребує, оскільки отримує мінімальну пенсію та інших заробітків не має. Позивачка пояснила, що відповідач взагалі не бажає сплачувати за комунальні послуги, хоча проживав у будинку, а також не приділяє їй увагу на самоусунувся від спілкування з нею. Вона пояснила, що тільки інший син ОСОБА_3 їй допомагає матеріально та фізично.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він згоден матеріально допомагати матері, але ні більше 800 гривень щомісячно. Він також пояснив, що проходить лікування, потребує хірургічного втручання, а тому не впевнений, що може сплачувати аліменти у розмірі, який бажає отримати позивачка.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він допомагає матеріально матері, проте його брат не приймає участь в утриманні матері.

В останнє судове засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, з підтриманням позиції, які були надані в судовому засіданні.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке видане Другим Приморським відділом ДРАЦС у м.Одесі ПМУМЮ (м.Одеса). Позивачка ОСОБА_1 має також сина ОСОБА_3 . Чоловік позивачки ОСОБА_4 помер у грудні 2016р., актовий запис №99 від 03.01.2017р. зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

З довідки про доходи №662766 вбачається, що позивачка отримає пенсію у розмірі 2361 гривні.

Позивачка стверджує, що розмір її пенсії не вистачає для покриття її витрат на ліки, харчування та оплати комунальних послуги. Необхідно відзначити, що позивачка не надала до суду докази призначення лікування, квитанцій на придбання ліків, а також не надано розрахунок інших витрат, на які посилається позивачка у позовних вимогах. В той же час, позивачкою надано виписки з нарахування комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 та фотографії стану будинку.

Відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем та служить у морській охороні Державної прикордонної служби, має статус учасника бойових дій. З наданих відповідачем матеріалів убачається, що у нього на утриманні перебуває син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Розмір отриманих коштів як заробітна плата відповідача складає у середньому 20700 гривень щомісячно, які йому перераховуються військовою частиною, що підтверджується скрин-шотами грошових переказів.

Відповідач також орендує квартиру за адресою АДРЕСА_2 , та сплачує за оренду 8000 гривень щомісячно, що підтверджується копією договору оренди. У вищевказаній квартирі відповідач проживає спільно з ОСОБА_5 , яка особою з інвалідністю 3ої групи, а також її дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Судом також встановлено, що відповідач має захворювання хребта, що підтверджується довідкою клініки Лідермед, випискою №1954/69 Одеського військового-медичного клінічного центру ДПСУ а також захворювання ока, що підтверджується довідкою ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова».

В судовому засіданні підтвердився факт, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання матері, що підтверджується поясненням позивачки та третьої особи. Окрім того, відповідач не заперечував того факту, що він не надавав позивачці кошти на її утримання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Судом встановлено, що позивачка є особою пенсійного віку, не працює, а отже відповідає критерію непрацездатності. Окрім того, судом встановлено, що позивачка отримує пенсію у розмірі 2361 гривні.

Необхідно відзначити, що зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц),.

У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами . Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану.

Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки.

В той же час, суд враховує, що відповідач страждає рядом хронічних захворювань, утримує неповнолітнього сина, а тому розмір аліментів син визначає, як 1/8 частки від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, що буде відповідати фактичним обставинам справи, потребі у наданні матеріальної допомоги та можливість відповідача її надавати, а також враховуючи отримання допомоги від іншого повнолітнього сина.

Суд також вважає можливим звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі п. 13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та враховуючи, що позивачка також звільнена від сплати судового збору, то судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

аліменти на її ( ОСОБА_1 ) утримання

у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.07.2025р. та довічно.

3. Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі п. 13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати віднести за рахунок держави.

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2025