Справа № 459/2240/25 Головуючий у 1 інстанції Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/2666/25 Доповідач в 2 інстанції Шеремета Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Крім того, разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 26 січня 2023 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого він позичив відповідачці 11000 доларів США терміном на 2 роки. 28 лютого 2923 року між ними укладено ще один договір позики, за умовами якого він позичив відповідачці 5000 доларів США терміном на 2 роки. Надавши в розпорядження ОСОБА_2 16 000 доларів США, він виконав зобов`язання за договорами позики, однак відповідачка відмовляється повертати кошти, уникає зустрічей та телефонних дзвінків. Вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

З наведених підстав просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 в межах заявленої суми позову в розмірі 16000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 666966,40 грн і заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з арештованим майном.

Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідачки коштів за договором позики на суму 16 000 доларів США, а в заяві про забезпечення позову наведені обґрунтовані припущення про те, що відчуження відповідачкою належного їй майна унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. Арешт, накладений на майно відповідачки, буде убезпечувати від можливих ризиків і не матиме негативних наслідків для відповідачки, яка зможе користуватися цим майном, однак буде позбавлена права на його відчуження га час розгляду справи. Вжиття заходів забезпечення позову відповідатиме вимогам розумності та обґрунтованості і забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження, мотивуючи її тим, що у зв`язку з добровільною сплатою заборгованості за договором позики спір між сторонами вирішено.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Частина 5 ст. 364 ЦПК України передбачає, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги. Заява про відкликання скарги, яка надійшла після початку розгляду справи, не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, якщо особа не подала заяви про відмову від скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від апеляційної скаргина ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року, йому відомо про наслідки такої відмови, усвідомлює наслідки процесуальної дії, така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити та прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року, слід закрити, роз`яснивши, що повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилась від апеляційної скарги, не допускається.

Керуючись ч. 4, ч. 5 ст. 364 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 18 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена 13.11.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк