Провадження №2-н/367/3745/2025
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину із ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 07.11.2025 року.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Виходячи з вище викладеного, вбачається, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, оскільки положення п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України передбачає видачу судом наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Отже, заявниця просить задовольнити вимоги, які не передбачені ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу , якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 181 СК України, ст. ст. 161, 163, 165 ЦПК України суддя

у х в а л и в:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину із ОСОБА_2 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законодавством порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: Я.В. Шестопалова