г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1925/25
Номер провадження 2/213/1233/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Інгулецької районної у місті ради про скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу, встановлення юридичного факту та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Представник позивача звернулась до суду із вказаним позовом та просить скасувати помилково проведену державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 02.08.1995 року, який було посвідчено державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М. 02.08.1995 року реєстр №1-2588 за ОСОБА_2 ;

встановити факт належності за життя на праві приватної власності ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв.м., житловою 37,1 кв.м;

визнати за позивачем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 58,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано обставинами:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно трикімнатну квартиру загальною площею 58,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла, спадкова справа відкрита у П`ятій криворізькій державній нотаріальній конторі.

22.05.2024 для оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, оскільки, зі слів заявниці, оригінали втрачені.

Позиція відповідача.

Представник відповідача 18.06.2025 надала відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог з таких підстав.

Порядок реєстрації правочинів був визначений постановою КМУ від 26.05.2004 №671 «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів» (втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 824 від 05.09.2012). Відповідно до порядку, державній реєстрації підлягають такі правочини: договір купівлі-продажу, міни земельної ділянки, єдиного майнового комплексу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна; договір про передачу нерухомого майна під виплату ренти; договір довічного утримання (догляду), за якими передається набувачеві у власність нерухоме майно; договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше ніж один рік; договір управління нерухомим майном; інші правочини, державна реєстрація яких передбачена законом.

Державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до реєстру одночасно з його нотаріальним посвідченням. Крім того, державна реєстрація правочинів, як юридична дія виникла після 2004 року, тому застосувати її до договору купівлі-продажу від 02.08.1995 безпідставно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

21.04.2025 позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

02.06.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження.

18.06.2025 надійшов відзив на позовну заяву.

30.07.2025 постановлено ухвалу про витребування копії спадкової справи.

26.09.2025 надійшли витребувані докази.

14.10.2025постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з протоколу №8/95 засідання правління АСМП «Криворіжаглобуд» від 31.05.1995, правління вирішило придбати ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 на суму 950 млн. крб., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та виділити позику на її придбання строком на 10 років з погашенням 10% позики протягом 10 років за умови працевлаштування в АСМП «Криворіжаглобуд» протягом цього ж строку.

Відповідно до Наказу ПАТ «АСМП «Криворіжаглобуд» № 130 від 21.06.1995 «Про придбання квартири у власність підприємства», було вирішено:

1. Придбати трикімнатну квартиру по АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 за суму 951 млн. крб.

2. Головному бухгалтеру провести оплату вартості квартири з видачою належної суми на руки громадянину ОСОБА_4 після оформлення договору купівлі-продажу.

3. Оформлення договору купівлі-продажу провести через нотаріальну контору та витрати за держмито віднести за рахунок товариства в сумі 47550000 крб.

4. Довіреною особою призначити інспектора з соціальних питань Бичок Ніну Степанівну.

Відповідно до Наказу ПАТ «АСМП «Криворіжаглобуд» № 171 від 10.08.1995 «Про внесення змін до наказу №130 від 21.06.1995 «Про придбання квартири у власність підприємства», було вирішено виплатити додатково ОСОБА_4 249 млн. крб. з урахуванням вартості вбудованих меблів.

26.06.1995 підприємством було видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якої товариство доручає інспектору відділу соціального розвитку ОСОБА_2 взяти участь в оформленні в Інгулецькій нотаріальній конторі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 за 951 млн. крб., поставити підпис в ньому, а також вчинити інші дії, пов`язані з цим дорученням.

На підставі зазначеного, 02.08.1995 року між ОСОБА_4 та Бичок Ніною Степанівною, яка діє від імені ПАТ «АСМП» за довіреністю № 2 від 26.06.1995, було укладено договір про те, що: ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 від імені ПАТ «АСМП» придбала (купила) трикімнатну квартиру загальною площею 58,2 кв.м., жилою площею 37,1 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 на четвертому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку.

02.08.1995 цей Договір було посвідчено державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М та зареєстровано у реєстрі за №1-2588.

У договорі міститься застереження, що у відповідності зі статтею 227 ЦК УКРСР цей договір підлягає реєстрації за місцем знаходження будинку у Криворізькому БТІ.

Далі, 15.08.1995 року було укладено угоду до договору купівлі-продажу від 02.08.1995 між тими самими сторонами про викладення пункту 2 в такі редакції: продаж квартири відбувся за 1 млрд 200 млн крб.

20.09.1995 між ПАТ «АСМП «Криворіжаглобуд» та працівником підприємства ОСОБА_3 на підставі рішення правління №8/95 від 31.05.1995 було укладено договір про надання позики для придбання квартири працівниками ПАТ «АСМП «Криворіжаглобуд».

За цим Договором, підприємство надає «Отримувачу» безготівкову позику у розмірі повної вартості квартири на її придбання в сумі крб., з якої 90% оплачує підприємство за умови, що «Отримувач» зобов`язується добросовісно відпрацювати на підприємстві не менше 10 років після отримання ордера на заселення квартири.

«Отримувач» також оплачує 10% позики у сумі 120 000 000 крб. рівними частками щороку протягом 10 років, починаючи з 01.10.1995 по 01.01.2006.

Пунктом 2 цього Договору визначається, що «Отримувач» придбаває квартиру, що знаходиться у власності акціонерного товариства, за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 3 кімнат, загальною площею 58,2 кв.м.

Другим абзацом цього пункту зазначається, що договір купівлі-продажу квартири посвідчується нотаріальною конторою, витрати за реєстрацію договору купівлі-продажу відносяться за рахунок «Отримувача».

Пунктом 8 цього Договору передбачається, що зі спливом 10 років роботи отримувача на підприємстві та виплати 10% позики, квартира переходить у власність отримувача.

Строк дії цього договору з 01.10.1995 по 01.10.2006.

У листі за вих.№ 03-2608 від 10.07.2013, адресованому Голові Інгулецької районної у місті ради, ПАТ «Криворіжаглобуд» підтвердило, що 20.09.1995 між підприємством та його працівником було укладено договір на отримання позики для придбання квартири, яка на той час належала Товариству.

Умови колишнім працівником підприємства виконання в повному обсязі, підприємство матеріальних претензій до ОСОБА_3 та членів його сім`ї не має.

Разом з цим, згідно з відповіддю КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» за вих.№ 710 від 22.07.2024, станом на 31.12.2012 право власності на спірну квартиру зареєстроване на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_5 (російською мовою) згідно з договором купівлі-продажу від 02.08.1995, зареєстрованого П`ятою криворізькою державної нотаріальною конторою за реєстром 1-2588.

Судом було постановлено ухвалу про витребування копії спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , відповідно до якої до спадкової маси спірна квартира не увійшла, свідоцтв про право на спадщину на вказану квартиру не видавалось.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 єдина, хто звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Факт перебування у шлюбі встановлено на підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 16.11.1984.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином.

12.11.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовну вимоги підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1 ст. 1217 ЦК України встановлюються види спадкування за законом та за заповітом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Цивільний кодекс України передбачає черговість спадкування за законом. Так, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зі змінами), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна: про прийняття спадщини; про відмову від прийняття спадщини; про видачу свідоцтва про право на спадщину; спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі); про видачу свідоцтва виконавцю заповіту; виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень; другого з подружжя (колишнього з подружжя) про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя); про вжиття заходів до охорони спадкового майна; претензії кредиторів.

Щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та припинення права власності.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 26 цього Закону, виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Відповідно до п.п.5 п.4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ведення державного реєстру передбачає внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, скасування записів Державного реєстру прав.

Пунктом.1.3 вищевказаного Порядку визначено, що рішення про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав використовує державний реєстратор прав на нерухоме майно, яке оформляється за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства та законодавства, що діяло на момент набуття права власності на спірну квартиру, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За встановлених судом обставин квартира за договором купівлі-продажу від 02.08.1995 переходила у власність товариства.

І лише після виконання ОСОБА_3 усіх умов, визначених Договором про надання позики від 20.09.1995, а саме: відпрацювання на підприємстві 10 років та виплата 10% позики також протягом 10 років, тобто до 01.10.2006, ОСОБА_3 набував право власності на вказану квартиру.

Вказаним Договором про надання позики у пункті 2 передбачено такий порядок набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру:

«Отримувач» придбаває квартиру, що знаходиться у власності акціонерного товариства, за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 3 кімнат, загальною площею 58,2 кв.м.

Другим абзацом цього пункту зазначається, що договір купівлі-продажу квартири посвідчується нотаріальною конторою, витрати за реєстрацію договору купівлі-продажу відносяться за рахунок «Отримувача».

Отже, ретроспективно, ОСОБА_3 після виконання умов Договору позики мав придбати за договором купівлі-продажу квартиру, яка знаходилась у власності товариства.

Тобто, правовстановлюючим документом для ОСОБА_3 мав стати саме договір купівлі-продажу, укладений між ним та товариством.

Державна реєстрація права за ОСОБА_2 не є підставою набуття нею права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Тобто, ОСОБА_2 не набула права власності на спірну квартиру, адже діяла від імені підприємства, якому у власність переходило вказане майно.

Однак, слід звернути увагу на той факт, що на момент придбання спірної квартири у 1995 році суб`єктами права приватної власності визнавалися лише фізичні особи, а юридичні особи, зокрема і акціонерні товариства, могли бути суб`єктами колективної власності (ст.ст. 11, 20 ЗУ «Про власність» в редакції від 11.04.1995).

На час розгляду справи неможливо достовірно встановити порядок переходу спірної квартири у власність товариства. Разом з цим, суд вважає, що скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири за ОСОБА_2 не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Так, з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

На відміну від частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

- судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

- судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

- судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Так, представник позивача просить скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу, що на час розгляду справи не є належним способом захисту та не призведе до відновлення порушеного права, а отже, враховуючи аксіому цивільного судочинства jura novit curia «суд знає закон», суд дійшов висновку про можливість скасування рішення реєстратора БТІ щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, з огляду на те, що саме таке рішення суду є ефективним способом захисту порушених прав.

З огляду на зазначене, доводи представника відповідача, викладені у відзиві не беруться судом до уваги.

Щодо встановлення факту належності за життя на праві приватної власності ОСОБА_3 спірної квартири, слід зазначити, що останній фактично виконав умови Договору позики від 20.09.1995, що підтвердило товариство у своєму листі від 10.07.2013.

Той факт, що між товариством та ОСОБА_3 не було укладено договору купівлі-продажу після виконання умов Договору позики за невстановлених судом обставин, при відсутності спору щодо цього майна, не може бути достатньою підставою для невизнання за особою права власності на майно, яким вона добросовісно володіла.

З огляду на це, суд вважає за можливе також визнати за позивачем ОСОБА_1 , право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням того, що позивач не просить відшкодовувати судові витрати у справі, суд вважає можливим покласти такі витрати на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 346,1216-1218,1220, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10,81,83,89,141,178,247,259,265,273, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Інгулецької районної у місті ради про скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу, встановлення юридичного факту та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити.

Скасувати рішення реєстратора БТІ щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв.м., житловою 37,1 кв.м., за ОСОБА_6 .

Встановити факт належності за життя на праві приватної власності ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,2 кв.м., житловою 37,1 кв.м.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 58,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2025 без проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Територіальна громада в особі Інгулецької районної у місті ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1.

Суддя О.М. Нестеренко