Справа № 452/3248/25
Провадження № 2/455/812/2025
26 листопада 2025 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
учасники справи - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідачка уклали кредитний договір. Позивач надав кредит, а відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості.
06 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд не визнавав явка сторін обов`язковою.
Судове засідання, призначене на 03 листопада 2025 року, суд відклав на 26 листопада 2025 року, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином і яка не проінформувала суд про причини неявки. Відзиву відповідачка не подала.
В судове засідання, призначене на 26 листопада 2025 рік, сторони не з`явилися.
Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд.
В п.3 та 5 прохальної частини позовної заяви, позивач просить розглядати справу без участі свого представника та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Суд також повідомляв відповідачку про судове засідання через електрону пошту та СМС повідомлення на засоби зв`язку, зазначені в позовній заяві. Електронне сповіщення на електронну пошту відповідачка отримала 03.11.2025 року. СМС повідомлення не отримала.
Суд вважає, що вжив передбачені процесуальним законом заходи для інформування сторін про судове розгляд їх справи, однак в судове засідання сторони не з`явилися.
Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
17 лютого 2025 року відповідачка звернулася до позивача щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».
17.02.2025 року позивач та відповідачка уклали кредитний договір на таких умовах:
- вид кредиту кредит на споживчі потреби ( п.1)
- строк кредиту - 36 місяців з 17.02.2025 року до 16.02.2028 року включно ( п. 5).
- процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік (п.6).
- розмір щомісячного платежу 1169.94 грн (п.7.).
- у випадку порушення позичальником зобов`язань із погашення заборгованості позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу (п.12).
- до укладання цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms , та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.a bank.com.ua , в повному об`ємі відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (п.18).
Кредитний договір не містить положення про право банку вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.
Таблиця обчислення загальної вартості кредиту містить відомості про розмір та строки щомісячний платежів, який складається з частини кредиту та відсотків за користування кредитом. Дата повернення останнього платежу 16.02.2028 року.
Перед підписанням кредитного договору позивачка ознайомилася з інформацією про умови кредитування, що підтверджується підписаним відповідачкою паспортом споживчого кредиту Швидка готівка. В паспорті споживчого кредиту міститься відомості про те, що в разі наявності заборгованості у Клієнта із сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, Банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку Заборгованості, що виникла при користуванні Клієнтом Послугою "Швидка готівка".
-загальний залишок заборгованості за процентами - 4597,79 грн, що складається з залишку заборгованості за процентами на поточну заборгованість в сумі 404,02 грн та залишку заборгованості за процентами на прострочені заборгованість в сумі 4193,77грн.
Кредитор зареєстрований як юридична особа, основним видом діяльності якої є грошове посередництво, що підтверджується копією виписки з ЄДР, сторінками статуту. Кредитор є банком та має банківську ліцензію, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру банку №ДРБ-000007 від 16.08.2021 року.
Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування».
Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК.
У порушення вимог Закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази в частині, що підтверджують існування зобов`язальних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують існування договірних правовідносин між сторонами та неналежну поведінку відповідача. Однак надані позивачем докази не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості.
Однак надані позивачем докази не підтверджують заявлену до стягнення суму заборгованості.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Умовами кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів.
А за посиланням www.a-bank.com.ua/terms розміщено багато різних документів і незрозуміло з якими з цих документів ознайомлювалась позичальниця і в якій редакції. Отже, Умови та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» не є складовою кредитного договору, так як відсутній підпис позичальниці про ознайомлення з ними, що узгоджується з правовими висновки, викладеними у постанові Великої алати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Саме по собі зазначення в паспорті споживчого кредиту Швидка готівка про право позивача на дострокове стягнення кредиту не є підтвердженням того , що це положення стало умовою кредитного договору, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаною палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.
У позовній заяві позивач ніяк не аргументував чому вважає, що має право на дострокове повернення кредиту.
У постанові по справі № 539/402/24 від 22 жовтня 2025 року Верховний Суд зазначив, що із аналізу частини третьої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Оскільки кредитним договором не передбачено права кредитора на дострокове повернення кредиту, суд виснує, що стягненню підлягають сума заборгованості по щомісячних платежах, яка утворилась станом на 29.08.2025 рік та строк сплати яких настав 17.08.2025 року відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Отже, внаслідок невиконання договірних зобов`язань відповідачкою, виходячи із розрахунку заборгованості, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік внесення щомісячних платежів, зважаючи на наявність у відповідачки станом на 29 серпня 2025 року, в межах платежів, строк сплати яких настав 17.08.2025 року, простроченої заборгованості в сумі 4664,36 грн, з яких: 470,59 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту та 4193,77 грн заборгованість за простроченими процентами, тому в цій частині позов підлягає до задоволення.
Суд не погоджується, що позивач має право стягувати неустойку (пеню) з таких підстав.
Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту:
" У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) ".
Цим же законом розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту:
"У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону".
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
В подальшому Законом № 3498-IX від 22.11.2023 року пункт 6 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" викладено в такій редакції:
"У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
Цим же Законом п. 6-1 був виключений.
Тобто, Законом № 3498-IX від 22.11.2023 року змінено обов`язок кредитодавця щодо списання неустойки в залежності від дати укладення договору про споживчий кредит. Для договорів, укладених після 24.01.2024 року, списання неустойки не передбачено.
Водночас п. 18 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у зв`язку з прийняттям Законом № 3498-IX від 22.11.2023 змін не зазнав. Обов`язок кредитодавця списати неустойку у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування і надалі не залежить від дати укладення кредитного договору.
Питання пріоритетності застосування норм ЦК України Велика Палата Верховного Суду детально розглянула у справі № 334/3161/17 ( п. 14-19 постанови від 22 червня 2021 року).
А тому суд вважає, що до неустойки ( штрафу, пені) за кредитним договором, датою укладення якого є 17.02.2025 року, застосуванню підлягає п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. Отже, неустойка в розмірі 191,82 грн підлягає списаню кредитодавцем.
Враховуючи наведені міркування та мотиви, суд виснує, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 4664,36 грн, з яких: 470,59 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту та 4193,77 грн заборгованість за простроченими процентами.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України,
Позов Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК судові витрати, що становлять 579 грн 20 коп. (п`ятсот сімдесят дев`ять гривень 20 копійок) судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 26 листопада 2025 року.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 14360080, місцезнаходження: м. Дніпро, вулиця Батумська, будинок 11.

відповідач: ОСОБА_1 , : ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Івасенко