Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/2589/25
Справа № 279/5760/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/5760/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму починаючи з дня звернення позову до суду і до закінчення навчання. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач визнає позовні вимоги частково, та зазначає, що крім старшого сина, сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу Коростенського міськрайонного суду від 22.09.2025 року відповідач сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач взагалі не зазначає в позовній заяві ні про те, що вона є військовослужбовцем, проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому також отримує задовільне грошове забезпечення, ні про те, що повнолітня дитина навчається на бюджетній формі навчання і за навчання сина ніхто з батьків витрат не несе.

Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти від 06.09.2022 року вбачається, що відповідно до п.12 вказаного договору, фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних осіб.

Дійсно, на момент вступу дитина навчалася за рахунок батьків, проте в зв`язку з тим, що відповідач є учасником бойових дій та діючим військовослужбовцем, то його діти, в тому числі і ОСОБА_5 , має пільги на навчання, а саме оплата навчання у ВНЗ може відбуватися за рахунок коштів державного бюджету. Після надання до Державного університету «Житомирська політехніка» відповідних документів 03.10.2022 року до основного договору було внесені зміни, фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету.

Доказом вказаного факту є додаткова угода, надана позивачем як додаток до позову. На сьогоднішній день ОСОБА_5 навчається на бюджетній формі навчання та отримує стипендію в сумі не нижче 2 000 грн., відповідно до законодавства.

Тож, вирішуючи питання про розмір аліментів, просив суд врахувати не тільки обов`язок відповідача утримувати повнолітнього сина на період навчання, а і обов`язок та можливість матері надавати допомогу дитині на період навчання, не обґрунтування та не надання жодних доказів на підтвердження потреби у матеріальній допомозі (вартості проїзду, харчування, підручників, тощо), а також наявність у відповідача обов`язку щодо утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що справедливим і необхідним для присудження стягнення з відповідача аліментів і по утримуванню повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/8 частки доходу відповідача щомісячно, що становить близько 5 000,00 грн. без врахування різного роду доплат, що належать військовослужбовцям, та що відповідатиме його обов`язку, як батька утримувати сина на період навчання. Просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки доходу щомісячно до закінчення навчання, але більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Позивачка подала відповідь на відзив в якому зазначила, що матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідач надає, проте дана сума не покриває реальних витрат на дитину. Посилання відповідача на те, що вона є військовослужбовцем і отримує грошове забезпечення, не може бути підставою для зменшення його частки участі у витратах на дитину. Отже, навіть якщо вона має дохід, це не звільняє відповідача від виконання свого законного обов`язку щодо утримання дитини.

Крім того, вона самостійно виховує двох дітей, зокрема молодшого сина, який перебуває на обліку у дитячого психіатра та потребує постійного дороговартісного лікування.

Відповідач зазначає, що син навчається на бюджетній формі та отримує стипендію. Однак, навчання на бюджетній основі звільняє лише від плати за освітні послуги, але не покриває витрат на проживання, харчування, транспорт, підручники, засоби зв`язку тощо. Соціальну стипендію у розмірі 1200 грн. у цьому році син не отримує, усі витрати на його утримання несе позивач.

Відповідач просить встановити аліменти у розмірі 1/8 частки доходу, однак така сума не відповідає реальним потребам повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і суперечить принципу справедливості та пропорційності.

Ураховуючи дохід відповідача, звання та посади командира військової частини, також відсутність участі у добровільному забезпеченні дітей, розмір у 1/4 частки доходу є обґрунтованим і відповідає принципу рівності обов`язків обох батьків. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач являється повнолітнім сином сторін, навчається на денній формі навчання в Державному університеті "Житомирська політехніка" . Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач у добровільному порядку не утримує свою повнолітнього сина, яка продовжує навчання. Таким чином, відповідач порушує права сина. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній син навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися не має змоги у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявності на утриманні відповідача ще однієї дитини, на утримання якого відповідно до судового наказу Коростенського міськрайонного суду від 22.09.2025 року відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.199-200 СК України,

У Х В А Л И В :

Позовну вимогу про стягнення аліментів задовольнити частково.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) на період його навчання в Державному університеті "Житомирська політехніка, починаючи з 17.09.2025 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя