РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.,

(Справа № 285/4724/25, провадження у справі № 2/0285/2159/25)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 року до суду звернулась представник ОСОБА_2 , яка представляє інтереси позивачки ОСОБА_1 , з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка разом з чоловіком 05 січня 1977 року на підставі ордеру, виданого Городницькою селищною радою, вселилися в квартиру АДРЕСА_1 , де вона проживає наданий час. У 2018 році її чоловік помер, і вона всі особові рахунки переоформила на себе. В квартирі зареєстрована та проживає вона одна. Власник квартири не відомий. З метою оформлення права власності вона зверталася до Городницької селищної ради з заявою про приватизацію квартири, але їй було відмовлено оскільки відсутній ордер на вказане житло.

Позивач посилаючись на те, що оскільки вона в 1977 році добросовісно разом з чоловіком заволоділи чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним до теперішнього часу, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та не заперечення щодо їх задоволення.

Вислухавши усні пояснення представника позивачки, дослідивши наявні матеріали в справі та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка разом з чоловіком ОСОБА_3 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно будинкової книги, з 26 квітня 1978 року користується квартирою АДРЕСА_1 (а.с.8-12, 15).

Згідно архівної довідки від 17.06.2020 року за №55, протоколом засідання виконавчого комітету Городницької селищної Ради народних депутатів Новоград-Волинського району Житомирської області затверджено рішення щодо поліпшення житлових умов і надання 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 71 м.кв., ОСОБА_3 , сім`я якого складається з 6 чоловік (а.с.7).

Згідно довідки про склад сім`ї від 23.04.2025 р. №1016, до складу сім`ї входить лише позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (19).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, таких як: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Встановлено, що право власності на квартирку квартири АДРЕСА_1 не зареєстроване, про що свідчить витяг з Реєстру речових прав та довідка КП Новоград-Волинське МБТІ від 29.12.2023 року (а.с.26,31).

Таким чином, враховуючи що позивачка ОСОБА_1 добросовісно заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , більше десяти років відкрито користується нею, власник квартири не відомий, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, наявні підстави згідно ст. 142 ЦПК України для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: квартира АДРЕСА_1 ) до Городницької селищної ради Звягельського району Житомирської області (код вул. Заводська, 8 смт. Городниця Звягельського району Житомирської області) про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого по квитанції № 49Е5-Н702-2ВВС-7Х3Е від 04.09.2025 року, оригінал квитанції перебуває в матеріалах цивільної справи № 285/4724/25.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 19 листопада 2025 року.

Головуючий