Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3963/24 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 286/3963/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваленко Марина Володимирівна, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коваленко Марини Володимирівни, на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 31 серпня 2023 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1.4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 10 травня 2023 року й до досягнення донькою повноліття, але не більше строку її навчання до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалюючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що донька навчається у Державному університеті « Житомирська політехніка», у зв`язку з чим потребує навчання.

На підставі цього рішення Овруцьким районним судом Житомирської області видано виконавчий лист, який з 27 вересня 2023 року перебуває на примусовому виконанні в Овруцькому ВДВС Центрального МУМЮ ( м. Київ).

Позивач вказує, що йому стало відомо про те, що наказом Державного університету «Житомирська політехніка» від 8 липня 2024 року №289/с його доньку відраховано зі складу студентів цього навчального закладу.

Оскільки навчання доньки припинено, відтак й відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на її утримання.

Таким чином, просив припинити з 8 липня 2024 року стягнення аліментів на утримання доньки, які стягуються з нього на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 31 січня 2024 року у справі №286/1757/23.

11 листопада 2024 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, в якій зазначила, що донька ОСОБА_4 продовжує навчання у іншому навчальному закладі, розташованому в Німеччині, про що позивачеві було достеменно відомо.

У зв`язку з навчанням дитини за межами України її витрати щодо утримання доньки значно збільшилися, оскільки потрібно сплачувати кошти не лише за навчання, а й проживання у країні ЄС.

Вказує, що вона має статус особи з інвалідністю 2 групи, її дохід є незначним, що позбавляє її можливості належним чином утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Враховуючи вищезазначене, просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , з частини усіх видів його заробітку ( доходу) на тверду грошову суму та стягувати ( збільшити розмір аліментів) із ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно, до закінчення навчання.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Коваленко М.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким припинити стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки, що стягуються з нього на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 31 січня 2024 року.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підставою для стягнення із ОСОБА_1 аліментів стало те, що донька сторін ОСОБА_5 на час вирішення такого спору була студенткою 1-го курсу денної форми навчання за спеціальністю « Комп`ютерна інженерія», першого рівня вищої освіти, бюджетної основи навчання факультету « Інформаційно-комп`ютерних технологій» Державного університету « Житомирська політехніка» IV рівня акредитації, з терміном навчання до 30 червня 2026 року.

Проте, у подальшому ОСОБА_4 була відрахована зі складу студентів цього навчального закладу, отже відсутні підстави для стягнення аліментів на її утримання у зв`язку із навчанням.

ОСОБА_1 повідомив орган ДВС, на виконанні якого перебуває вказаний виконавчий лист, про цю обставину. Проте, державним виконавцем повідомлено про неможливість припинення стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки у судовому рішення вказаний термін такого стягнення, - до 30 червня 2026 року. При цьому, державним виконавцем було рекомендовано звернутися до суду з позовом про припинення стягнення аліментів.

Проте, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не звертався до ВДВС з метою припинення стягнення аліментів.

Вважає, що такий висновок суду є необгрунтованим та таким, що суперечить нормам матеріального й процесуального права.

Зокрема, суд не застосував положення частин четвертої статті 273 ЦПК України, якою передбачена можливість звернення до суду з позовом про припинення стягнення періодичних платежів у разі зміни будь-яких обставин, що впливають на обов`язок сторони сплачувати такі платежі.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог, ОСОБА_1 не погоджувався із тим, що донька продовжує навчання у Німеччині, оскільки долучена до матеріалів справи довідка від 5 вересня 2024 року про її відвідування курсів Академії вихователів при школі ім. Пауля Вебера ( Центр професійного навчання м. Гомбург) не містить інформації про те, яку освіту здобуває студентка, яка форма навчання ( денна, заочна) та який графік відвідування такої школи.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні первісного позову. При цьому, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд не вбачав потреби дочки сторін у матеріальній допомозі у зв`язку з її навчанням в Німеччині.

Стверджує, що суд не спростував обгрунтування, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву, та не навів мотивів відхилення такого обгрунтування.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом в становлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 31 серпня 2023 року вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , у зв`язку з її навчанням, у розмірі частини заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 10 травня 2023 року й до досягнення ОСОБА_3 23 років, але не більше строку навчання ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалюючи дане рішення, суд першої інстанції взяв до уваги ту обставину, що донька сторін навчається в Державному університеті « Житомирська політехніка», термін навчання до 30 червня 2026 року.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС України.

Матеріали справи також свідчать, що наказом ректора Державного університету « Житомирська політехніка» від 8 липня 2024 року №289/с ОСОБА_3 відраховано зі складу студентів університету факультету інформаційно-комп`ютерних технологій денної форми навчання бюджетної основи фінансування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є ученицею школи ім. Пауля Вебера Центру професійного навчання м. Гомбург, Німеччина, та з 26 серпня 2024 року відвідує Академію для виховательок та вихователів при школі ім. Пауля Вебера та навчається у 5 класі Спеціального закладу освіти соціальної педагогіки 11.2. Початок навчального року: 1 серпня 2024 року, кінець навчального року: 31 липня 2026 року.

Вказані обставини підтверджуються довідками про відвідування школи від 5 вересня 2024 року та 27 серпня 2025 року.

Відповідно до положень статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною першою статті 10 СК України передбачено, що у разі, коли певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні правовідносини ( аналогія закону).

Згідно з частиною другою статті 18 СК України одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, вимога про припинення стягнення аліментів є належним способом захисту.

Як свідчать матеріали справи, дочка сторін з 8 липня 2024 року припинила навчання у Державному Університеті « Житомирська політехніка». Проте, з 26 серпня 2024 року вона продовжила навчання за межами України, у Німеччині, в іншому навчальному закладі Школі ім. Пауля Вебера (Центр професійного навчання м. Гомбург), який є Спеціальним закладом освіти соціальної педагогіки.

ОСОБА_6 спеціальної професійної освіти на території іншої держави свідчить про те, що правовідносини між сторонами, які виникли у зв`язку із навчанням їхньої доньки, не припинилися, та потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі не відпала.

При цьому, термін навчання у Школі ім. Пауля Вебера триватиме до 31 липня 2026 року, що не є меншим від терміну, протягом якого стягуються аліменти на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 31 серпня 2023 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, єдиним джерелом її доходу є пенсія у зв`язку з інвалідністю, розмір якої є незначним.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не має можливості повною мірою забезпечити потреби доньки, пов`язані з її навчанням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для припинення стягнення аліментів, оскільки донька сторін продовжує навчання та правовідносини, які врегульовані статтею 199 СК України, не припинилися.

При вирішенні даного спору суд відмовив у задоволенні первісного позову з тих підстав, що частина друга статті 199 СК України прямо вказує на підстави для припинення стягнення аліментів та не потребує додаткового її визнання.

Також суд зазначив про те, що ОСОБА_3 не звертався до відділу ДВС із витягом з наказу про відрахування його доньки зі складу студентів вказаного навчального закладу, отже відсутні підстави для задоволення його позову.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на підставі частини четвертої статті 273 ЦПК України є належним способом захисту.

Саме на вказану норму процесуального права й посилався ОСОБА_1 , як на підставу для припинення стягнення аліментів.

Однак, оскільки донька сторін продовжує навчання у іншому навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відсутні підстави для задоволення первісного позову.

Отже, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів слід відмовити з наведених вище підстав.

Таким чином, рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову слід змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коваленко Марини Володимирівни, задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 20 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,- змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 20 листопада 2025 року.