Справа № 539/5171/25
Провадження № 2/539/2276/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Овчаренко О.Л., за участю секретаря Ковтун І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, щомісяця у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж один прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність; стягнення проводити з 09.10.2025 до досягнення нею 23-річного віку або до моменту закінчення нею навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є її батьком. Наказом Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.10.2018 по справі №539/3832/18 з відповідача були стягнуті аліменти, в тому числі і на її утримання до її повноліття. Строк сплати аліментів закінчився 08.10.2025, у день її повноліття. Однак, ще 01.09.2022 вона поступила на денну форму навчання у Відокремлений структурний підрозділ «Канівський фаховий коледж культури і мистецтва Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини». Строк її навчання у вказаному навчальному закладі буде тривати до 30.06.2026. Навчається вона на бюджетній формі, отримує стипендію у розмірі 2260,00 грн. При цьому вона має місце для проживання в гуртожитку коледжу і за періоди навчання (окрім двох місяців літніх канікул) самостійно сплачує у середньому по 550,00 грн. на місяць. У зв`язку із навчанням та відсутністю у неї самостійного заробітку, а також через малий розмір стипендії та необхідність оплати гуртожитку у неї виникають значні матеріальні потреби. Їй потрібні кошти для оплати транспорту, харчування, придбання одягу, взуття, засобів особистої гігієни, придбання учбової літератури, канцелярських приладів, послуг в мережі Інтернет тощо. У фінансових питаннях їй допомагає тільки матір. Її батько працює, має у власності двоповерховий будинок, три земельні ділянки, декілька автомобілів, отримує додатковий дохід від здавання двох земельних ділянок в оренду ПАФ «АГРОТЕХНОЛОГІЯ», при цьому сплачує досить невеликі аліменти на утримання її молодшого неповнолітнього брата.

29.10.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 .

20.11.2025 працівником канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву, зокрема, зазначив, що не заперечує свого обов`язку сплачувати аліменти до закінчення навчання його доньки ОСОБА_1 у ВСП «Канівський фаховий коледж культури і мистецтва Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», проте просить суд врахувати наступні фактори. Він дійсно має у власності один земельний пай, який складається з двох земельних ділянок площею 0,69 га та 1,06 га, оскільки середній бал землі досить низький, тому сума орендної плати нижче ніж в середньому по регіону, і він після податків та відрахувань по виконавчому листу отримує менше 5000,00 грн. за рік орендної плати. Хоче зазначити, що орендну плату за 2025 рік він отримав в повній мірі за вирахуванням аліментів на двох дітей, в т.ч. позивача ОСОБА_1 . Він має автомобіль Volkswagen, який був придбаний на вторинному ринку за кошти його дружини ОСОБА_4 і нею фактично використовується, він не має ніякого доходу від його використання. Він дійсно має будинок, в якому проживає, на його утримання та комунальні платежі треба значні кошти, оскільки житлову субсидію йому не надають. Його батьки - інваліди та потребують постійної допомоги та фізичної присутності біля них. Батько ОСОБА_5 , 1955 року народження, інвалід першої групи лежачий хворий після інсульту. Мати ОСОБА_6 , 1955 року народження, інвалід другої групи після інфаркту, має компресійний перелом хребта. У зв`язку з цим він був вимушений звільнитися з високооплачуваної на той час роботи (головний бухгалтер в агропідприємстві), і на даний час у зв`язку з такими обставинами не може повноцінно працювати по найму чи вести власну справу. Він сплачує аліменти на неповнолітнього сина та доглядає і утримує обох батьків-інвалідів, що зумовлює обмеженість його вільного доходу. Він має діюче виконавче провадження на утримання неповнолітнього брата позивача ОСОБА_7 . Згідно судового наказу у справі 539/3832/18 в нього зобов`язання по аліментам на утримання його неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виконавче провадження №ВП 57840397 в розмірі 1/6 доходів (1/3 на двох дітей), але не менше половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Його фінансова спроможність обмежена. Він працює, отримує фіксовану заробітну плату. Крім цього, має власні витрати на проживання, лікування та інші обов`язкові платежі. Вимога позивача стягнути з його доходів 1/4 частину всіх доходів, але не менше ніж один прожитковий мінімум для осіб що втратили працездатність, створить для нього надмірне фінансове навантаження та може викликати конфлікт інтересів при сплаті аліментів її неповнолітньому брату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що суперечить принципам справедливості та пропорційності. Просить суд врахувати норми ст. 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів - 1/3 всіх доходів на двох дітей (на кожного 16,5%) але не менше половини прожиткового мінімуму непрацездатної особи. При встановленні терміну сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, просить суд врахувати період її навчання у навчальному закладі згідно довідки наданої позивачем - 30.06.2026.

Позивач у судове засідання не з`явилась, в поданій суду заяві просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, а поданій суду заяві просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що свою позицію викладену у відзиві підтримує повністю.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до копії довідки № 433 від 03.10.2025 ОСОБА_1 дійсно навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Канівський фаховий коледж культури і мистецтва Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» на ІV курсі спеціальності 021 «Аудіовізуальне мистецтво та виробництво» денної форми навчання на бюджетній основі з 01.09.2022. Термін закінчення навчання 30.06.2026.

З копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 за проживання у гуртожитку Відокремленого структурного підрозділу «Канівський фаховий коледж культури і мистецтва Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» сплачено у загальному розмірі 12080,00 грн. (30.08.2022 2400,00 грн.; 30.01.2023 1828,00 грн.; 12.05.2023 1812,00 грн.; 04.09.2023 3624,00 грн.; 07.03.2024 2416,00 грн.).

Згідно копії судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.10.2018 у справі №539/3832/18 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

З довідки від 04.11.2025 вбачається, що ОСОБА_2 працює в Приватному підприємстві «ОМЕГА АГРО 2015» з 06.11.2020. На даний момент займає посаду - директор. Дохід за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 склав 51675,19 грн. (утримання 29875,69 грн., сума до виплати 21799,50 грн.).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.10.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має у власності житловий будинок та три земельні ділянки.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд вважає, що потреба повнолітньої ОСОБА_1 у матеріальній допомозі батьків витікає з самого її навчання на денній формі у навчальному закладі, у зв`язку з чим вона не в змозі працювати та отримувати доходи, окрім стипендії. При цьому суд вважає, що розмір отримуваної стипендії в сумі 2260 грн., про що зазначено у позові, є недостатнім для забезпечення матеріальних потреб позивача, тому вона потребує матеріальної допомоги на навчання, зокрема, на оплату канцелярського приладдя, учбової літератури, інтернету, проїзду до місця навчання, проживання у гуртожитку, а також придбання одягу, взуття, харчування, засобів гігієни тощо. Також суд зазначає, що стипендія не є стабільним доходом, оскільки її отримання залежить від виконання студентом умов, що установлені у навчальному закладі. Тому оскільки позивач на даний час не спроможна забезпечити себе матеріально, то саме на батьків покладається такий обов`язок. При цьому обов`язок матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини.

Судом враховано, що відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого за підставі судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.10.2018 у справі №539/3832/18 з ОСОБА_2 стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

Відповідачем, окрім наявності у нього неповнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти, не надано належних доказів наявності у нього інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання ним, зокрема, за станом здоров`я, матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання.

Судом не приймаються доводи відповідача в тій частині, що він здійснює догляд та утримує своїх батьків, які є особами з інвалідністю першої та другої групи, оскільки доказів здійснення догляду за батьками та перебування їх на утриманні відповідача суду не надано.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження тому, що він не отримує іншого доходу, окрім заробітної плати в Приватному підприємстві «ОМЕГА АГРО 2015».

Таким чином, в ході розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів того, що останній позбавлений можливості надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка у зв`язку із навчанням потребує такої допомоги.

За таких обставин суд вважає доведеними як потребу повнолітньої доньки у матеріальній допомозі батька, так і можливість останнього надавати своїй доньці таке забезпечення на період навчання.

При цьому, з урахуванням наявності у відповідача неповнолітнього сина, на утримання якого він сплачує аліменти, справедливим та розумним розміром аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, суд вважає 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Вимоги в частині визначення розміру аліментів не менше ніж один прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, задоволенню не підлягають, адже зазначений мінімум не застосовується для визначення розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина. Норми Сімейного кодексу України взагалі не передбачають мінімального розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки або сина.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з 09.10.2025 суд зазначає наступне.

Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше.

З урахуванням приписів ст. 199 СК України обов`язок відповідача сплачувати аліменти припиниться при досягненні дочкою двадцяти трьох років, також право останньої на утримання припиняється у разі припинення нею навчання, яке може наступити раніше.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду 12.10.2025, відповідно саме з цієї дати згідно ч. 1 ст. 191 СК України і до припинення позивачем навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років підлягають стягненню аліменти.

У зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 807,47 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на час навчання у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2025 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 807 (вісімсот сім) гривень 47 (сорок сім) копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.12.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя О.Л. Овчаренко