Житомирський апеляційний суд
Справа №2-73/11 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 84 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 2-73/11 за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» про заміну сторони виконавчого провадження, у справі за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Імекс-банк» в місті Житомирі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 10 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Маслак В.П. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» (далі ТОВ «Ісагіс», Заявник) звернувся з даною заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження у справі № 2-73/11 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Імекс-банк» в місті Житомирі до ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на правонаступника ТОВ «Ісагіс».

Заява мотивувалась тим, що у провадженні Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 2889689, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-73/11, виданого 08 вересня 2011 року Корольовським районним судом міста Житомира.

Представник вказував, що рішенням Корольовського районного суду, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АКБ «Імекс-банк» заборгованість за кредитним договором № 90 від 18 липня 2008 року.

30 квітня 2020 року ТОВ «Ісагіс» визнано переможцем електронних торгів із продажу лоту № GL16N617899, за результатами чого складено Протокол електронного аукціону №UA-EA-2020-04-17-000019-b.

На підставі протоколу, 24 травня 2020 року ТОВ «Ісагіс» перерахувало на рахунок ПАТ «Імекс-банк» грошові кошти у розмірі 13 055 000,00 грн, цим самим виконало обов`язок щодо сплати вартості придбаного лоту у повному обсязі.

Між ПАТ «Імекс-банк» та ТОВ «Ісагіс» 24 липня 2020 року за результатами проведеного електронного аукціону № UA-EA-2020-04-17-000019b від 30 квітня 2020 року укладено договір відступлення прав вимоги № 130.

Згідно Додатку № 1 до Договору № 130 про відступлення (купівля - продаж) прав вимоги від 24 липня 2020 року вбачається, що згідно з п. 25 реєстру договорів та боржників - ФОП ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 6 819, 19 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 10 березня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, представник ТОВ «Ісагіс» просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали допустив порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Представник вказує, що враховуючи факт укладення між ТОВ «Ісагіс» та ПАТ «Імекс-банк» 24 липня 2020 року договору про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги, станом на сьогоднішній день право вимоги за Кредитним договором № 90 від 18 липня 2008 року перейшло до Заявника, що зумовило для останнього виникнення правових підстав для звернення до суду з даною заявою.

У повідомленні державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ЦМУ МЮ (м. Київ) від 10 грудня 2024 року зазначено, що на депозитному рахунку відділу знаходяться гроші для повного виконання рішення.

Також виконавець вимагає від ТОВ «Ісагіс» надати ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження № 28896989, оскільки на момент надсилання вимоги рішення у справі № 2-73/11 було виконано у повному обсязі, разом з тим, враховуючи наявність неналежної сторони виконавчого провадження, а саме Стягувача, фактичне виконання рішення є неможливим.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при його відсутності, тобто на будь-якій стадії процесу. Без вирішення цього питання правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із підстав припинення зобов`язальних правовідносин між кредитором та боржником, а також враховуючи наявність постанови про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду з огляду на таке.

Судом установлено, що 14 березня 2011 року Корольовським районним судом міста Житомира ухвалено рішення у справі № 2-73/11, згідно якого стягнуто з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АКБ «Імекс-банк» 54 753,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 90 від 18 липня 2008 року (а.с.78-79).

Як убачається із матеріалів справи, 22 вересня 2011 року Корольовським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа № 2-73/11, виданого 08 вересня 2011 року, було відкрито виконавче провадження № 28896989.

Відповідно до копії протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-04-17-000019-b від 30 квітня 2020 року, ТОВ «Ісагіс» визнано переможцем електронних торгів із продажу лоту № GL16N617899 (а.с.73-74).

24 травня 2020 року ТОВ «Ісагіс» перерахувало на рахунок ПАТ «Імекс-банк» грошові кошти у розмірі 13 055 000,00 грн, цим самим виконало обов`язок щодо сплати вартості придбаного лоту у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного дорученням № 33 від 24 травня 2020 року (а.с.75).

Також встановлено, що між ПАТ «Імекс-банк» та ТОВ «Ісагіс» 24 липня 2020 року за результатами проведеного електронного аукціону № UA-EA-2020-04-17-000019b від 30 квітня 2020 року укладено договір відступлення прав вимоги № 130, відповідно до якого, ПАТ «Імекс-банк» відступає шляхом продажу ТОВ «Ісагіс» (Новому кредитору) належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку №1, включаючи права вимоги до їх правонаступників (а.с.61-65).

З матеріалів справи слідує, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-73/11, виданого Корольовським районним судом міста Житомира 08 вересня 2011 року, закінчено на підставі повного фактичного виконання, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 28896989 від 20 вересня 2024 року (а.с.108).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. Суд замінює таку сторону її правонаступником (стаття 442 ЦПК України)

Відповідно до частини 2 статті 442 ЦПК України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, відступлення прав вимоги - є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину та допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового Кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (стаття 516 ЦК України), водночас, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги (стаття 519 Цивільного кодексу України).

Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №804/536/18.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).

Матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, стало те, що між ПАТ «Імекс-банк» та ТОВ «Ісагіс» 24 липня 2020 року за результатами проведеного електронного аукціону № UA-EA-2020-04-17-000019b від 30 квітня 2020 року укладено договір відступлення прав вимоги № 130, відповідно до якого, ПАТ «Імекс-банк» відступає шляхом продажу ТОВ «Ісагіс» (Новому кредитору) належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги Банку до позичальників, зазначених у Додатку №1, включаючи права вимоги до їх правонаступників.

Звертаючись до норм статті 442 ЦПК України, законодавець чітко зазначив про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття однієї сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в них правовідносинах, а тому, при наявності доказів (належних та допустимих) правонаступництва, право заміни сторони виконавчого провадження (стягувана) - є беззаперечним.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10, (провадження №61-45900св18).

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 643/4902/14-ц, від 31.10.2018 у справі № 201/8548/16-ц та від 15.08.2018 у справі № 190/2119/14-ц.

Згідно повідомлення державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ЦМУ МЮ (м. Київ) від 10 грудня 2024 року на депозитному рахунку відділу знаходяться гроші для повного виконання рішення. Також наявна вимога виконавця щодо надання Товариством «Ісагіс» ухвали про заміну сторони виконавчого провадження № 28896989, з метою перерахування зазначених коштів правонаступнику стягувача.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо припинення зобов`язальних правовідносин між кредитором та боржником.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, у порушення вищевказаних положень закону не звернув увагу на те, що наявність постанови про закриття виконавчого провадження без реального перерахування коштів правонаступнику кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду лише з тих підстав, що виконавче провадження закінчене.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають до задоволення, а ухвала суду першої інстанції у відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України скасуванню, із ухваленням нового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 10 березня 2025 року скасувати.

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Імекс-банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісагіс» у справі № 2-73/11 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Імекс-банк» в місті Житомирі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді