Справа № 209/6014/25
Провадження № 2/209/2097/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського

у складі: головуючого судді Корнєєвої І.В.

за участю секретаря Пиндик Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 02.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 633792013 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 8 500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, які він зобов`язався повернути, сплативши проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Обов`язки кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом за нею утворилась заборгованість.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у подальшому до Договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. У відповідності до умов договору факторингу , ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права вимоги за кредитним договором № 633792013, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 року. Після отримання права вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідач наявну за ним заборгованість так і не погасив.

Між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року У відповідності до умов договору факторингу , ТОВ «ФК`ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором № 633792013, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 року. Після отримання права вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», відповідач наявну за ним заборгованість так і не погасив.

Між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. У відповідності до умов договору факторингу , ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором № 633792013, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 року у розмірі 27 239, 90 грн.. Після отримання права вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», відповідач наявну за ним заборгованість так і не погасив.

При цьому, діючи в межах своїх прав, позивач самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог та просить суд стягнути заборгованость за Договором в розмірі 27 239,90 гривень, з яких: 8 500,00 гривень заборгованість по кредиту; 18 739,90 гривень заборгованість по процентам за користування кредиту, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Ухвалою суду від 20.10.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує про ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Осипенко А.В.у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та при розгляді справи врахувати подані відповідачем до суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач вважає, що позивач не набув права вимоги заборгованості за кредитним договором , оскільки спірні правовідносини виникли на підставі кредитного договору № 633792013, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , виникли 02 грудня 2021 року , тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», тобто на момент укладання Договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором ще не існували в не могли відступатися права кредитора за цим договором . Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог , у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмету правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Враховуючи , що позивачем не доведено переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», наступні переходи прав вимоги ,які є похідними , не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив , що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року , відповідно до п.8.2 договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали ряд додаткових угод : №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 ,№ 32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року .Пунктом 1.2 Договору визначено , що перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору , а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно п.4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі,встановленій у відповідному додатку.01 лютого 2022 року відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 171 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 21 667,30 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Сторони виконали умови договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року належним чином , зокрема підписали договір факторингу, уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином , право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписанні сторонами Реєстру прав вимоги , по формі встановленій у відповідному додатку , а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 01.02.2022 року , тобто після укладання кредитного договору № 633792013 від 02.12.2021 року, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Всі наступні договору факторингу укладені також відповідно до норм діючого законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 633792013 (далі кредитний договір), за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 8 500,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, строком до 30 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення), а ОСОБА_1 зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі базової процентної ставки 372,30% річних (а.с.59-66).

Договір кредитної лінії № 633792013 від 02.12.2021 укладений в електронній формі, за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (а.с.26).

Також 02.12.2021 відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору 633792013 від 02.12.2021, який містить інформацію, щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача (а.с.56058)

Відповідно до пунктів 14.1., 14.2. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього Договору, для цілей ініціювання отримання нових Траншів, Пролонгацій чи Поновлення Дисконтного періоду, що не є зміною істотних умов цього Договору, Позичальник здійснює авторизацію в Особистому кабінеті та ініціює отримання нових Траншів, Пролонгації чи Поновлень Дисконтного періоду в ІКС (а.с.42-55).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № справа № 524/5556/19 (провадження № № 61-16243 св 20).

Тобто, судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua, надав всі необхідні дані для встановлення особи й оформлення договору, та шляхом використання одноразового ідентифікатора VNV3B2V8, підписав електронний Договір кредитної лінії № 633792013 від 02.12.2021, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання (а.с.26).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір кредитної лінії № 633792013 від 02.12.2021 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Отже, між сторонами правовідносини, що регулюються ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис» та Законом України «Про споживче кредитування»

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало 02.12.2021 ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8 500,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , номер якої зазначено при укладанні договору, та Довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо здійснення успішного переказу грошових коштів на рахунок отримувача(а.с.21). Розмір заборгованості за кредитом за період з 02.12.2021 до 01.02.2022 складає 21 414,00 грн. , з яких 8 500,00 грн. заборгованість за кредитом , 13 207,30 грн. заборгованість за процентами ( а.с.79-80 ).

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні грошові кошти. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість.

Відповідач не оспорював фактів укладання Договору кредитної лінії № 633792013 від 02.12.2021, отримання кредитних коштів за даним договором в сумі 8 500,00 гривень, а також невиконання ним зобов`язань щодо повернення кредиту.

Щодо наявності у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до відповідача за спірним договором, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у подальшому до Договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. У відповідності до умов договору факторингу , ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права вимоги за кредитним договором № 633792013, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 року (а.с. 122-132).

Відповідно до п.8.2 договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали ряд додаткових угод : №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 ,№ 32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с.133,134-140,144,145,146,147) .

Пунктом 1.2 Договору факторингу визначено , що перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору , а саме Реєстрах прав вимоги.

Відповідно п.4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі,встановленій у відповідному додатку.

01 лютого 2022 року відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 171 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 21 667,30 грн.

Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Сторони виконали умови договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року належним чином , зокрема підписали договір факторингу, уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу.

Таким чином , право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписанні сторонами Реєстру прав вимоги , по формі встановленій у відповідному додатку , а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 01.02.2022 року , тобто після укладання кредитного договору № 633792013 від 02.12.2021 року, тобто через два місяці після укладення кредитного договору.

Зазначене вище спростовує доводи представника відповідача про неукладеність первісного договору факторингу з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» .

Після отримання права вимоги до відповідача ОСОБА_1 , ТОВ «Таліон Плюс» в межах строку дії кредитного договору та у відповідності до його умов, здійснено нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом з 01.02.2022 року до 08.04.2022 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість відповідача за кредитним договором за період з 01.02.2022 року до 08.04.2022 року складає 27 239,90 грн., з яких 8 500,00 грн. заборгованість за кредитом, 18 739,90 заборгованість за процентами(а.с.77-78)

Між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року У відповідності до умов договору факторингу , ТОВ «ФК`ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором № 633792013, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 року (а.с.108-121).

Між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025. У відповідності до умов договору факторингу , ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором № 633792013, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 року у розмірі 27 239, 90 грн.(а.с.89-107)

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Надані позивачем розрахунки заборгованості за Договором кредитної лінії № 633792013 від 02.12.2021, в ході розгляду справи відповідачем не оспорювались.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке є правонаступником кредитодавця.

Враховуючи викладене, оскільки доказів повернення кредитів чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором кредитної лінії № 633792013 від 02.12.2021, в межах позовних вимог, в розмірі 27 239,90 гривень, з яких: 8 500,00 гривень заборгованість по кредиту; 18 739,90 гривень заборгованість по процентам за користування кредиту.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлений позов базується на вимогах закону, є повністю обґрунтованим, а тому і підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України- визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 4 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,12,76,141,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст.261,509,525,526,530,551,625,1050,1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (), заборгованість за кредитним договором № 633792013 від 02.12.2021 у розмірі 27 239 (двадцять сім тисяч двісті тридцять дев`ять ) грн. 90 коп., судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 листопада 2025 року.

Суддя І.В. Корнєєва