Провадження № 2/161/5456/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

розглянувши в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним змішаного договору про надання банківських послуг,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася в суд з позовом до АТ «Універсал Банк» про визнання недійсним змішаного договору про надання банківських послуг.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.04.2018 ОСОБА_1 (позичальник) та АТ «Універсал Банк» (кредитодавець) уклали договір про надання банківських послуг «Monobank», на підставі якого позичальнику відкрито поточний рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитого ліміту.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05.09.2024 у справі №161/21363/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за цим договором в розмірі 24 985,75 грн. та судовий збір в розмірі 884,65 грн. Позивач виконала це судове рішення, її чоловік ОСОБА_2 сплатив АТ «Універсал Банк» грошову суму в розмірі 25 870,40 грн. Однак відповідач вважає, що у неї наявна непогашена заборгованість за кредитним договором та відмовляється закривати поточний рахунок, на який встановлювався кредитний ліміт.

Оскільки при укладенні договору про надання банківських послуг «Monobank» від 01.04.2018 сторони не досягли згоди щодо всіх істотних його умов, зокрема, щодо розміру суми кредиту, відсотків за ним, умов розрахунків за договором, що констатовано вказаним рішенням апеляційного суду, то такий договір підлягає визнанню недійсним.

В зв`язку з цим позивач просила суд визнати недійсним договір про надання банківських послуг «Monobank» від 01.04.2018 та закрити рахунок IBAN № НОМЕР_1 .

14.09.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, однак така відповідь до уваги судом не береться, оскільки відзив на позовну заяву, поданий відповідачем, залишений судом без розгляду.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

10.09.2025 представник відповідача - адвокат Попов В.О. через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву.

Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.08.2025, в якій встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, була доставлена до електронного кабінету відповідача 18.08.2025. Отже, суд констатує, що відзив був поданий поза межами процесуального строку.

Наведені представником відповідача причини пропуску цього строку (велике робоче навантаження, погіршення стану здоров`я, постійні повітряні тривоги) суд вважає неповажними.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Відтак, суд не бере до уваги відзив на позовну заяву та залишає його без розгляду (близькі за змістом висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19).

III.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 18.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Щодо клопотань відповідача

Відповідач заявив клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (включив його у відзив на позовну заяву).

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

З врахуванням викладеного та попередніх висновків суду суд залишив це клопотання без розгляду як таке, що подане після закінчення процесуального строку (ч. 2 ст. 126 ЦПК України).

Також відповідач поставив у відзиві на позовну заяву запитання позивачу (в порядку ч. 1 ст. 93 ЦПК України). Оскільки відзив на позовну заяву залишений судом без розгляду, то позивач є таким, що не реалізував процесуальне право на письмове опитування учасника справи.

ІV.Фактичні обставини справи

01.04.2018 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов (а.с. 30).

Постановою Волинського апеляційного суду від 05.09.2024 змінено заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2024 у справі №161/21363/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, викладено його резолютивну частину в новій редакції - позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.04.2018 в розмірі 24 985,75 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 884,65 грн. (дані Єдиного державного реєстру судових рішень).

В цій постанові апеляційного суду зазначено, зокрема, таке (ч. 4 ст. 82 ЦПК України):

- «01.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Відповідно до п.2 Анкети-заяви вона разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови.

Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що вона ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, вона беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п.3 Анкети-заяви).

В п.5 Анкети-заяви відповідач підтвердила і засвідчила, що вся інформація та/або документи, надані нею банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і вона зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін.

Згідно з п.6 Анкети-заяви відповідач просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також вона визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, і підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/ удосконаленого електронного підпису.

Згідно з п.10 Анкети-заяви клієнт надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з цього договору.

Анкета-заява підписана ОСОБА_1 01.04.2018 власноручним підписом. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку Давидюк Л.М., що підтверджено також її власноручним підписом.

Однак, ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту не містять підпису позичальника.

Доводи банку про те, що факт ознайомлення відповідача з вищенаведеними документами підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

З анкети-заяви, підписаної відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.

Також, відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях та підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису»;

- «З огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту, Тарифів, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Тарифи за карткою Monobank розумів відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, пені і комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Натомість, підписана відповідачем анкета-заява, окрім анкетних даних останньої, не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема щодо розміру кредиту, процентів, пені та комісії»;

- «З таких підстав є помилковими висновки місцевого суду про узгодження сторонами всіх істотних умов кредитного договору.

У спірних правовідносинах, попри те, що колегія суддів дійшла висновку про неузгодженість всіх істотних умов кредитного договору необхідно також виходити з того, що у разі встановлення обставин отримання коштів та їх неповернення, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання шляхом покладення на боржника обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Апеляційним судом встановлено, що банк, визначаючи кредитну заборгованість, до тіла кредиту в розмірі 975803,04грн. зарахував не тільки кошти, які фактично були отримані боржником, але і списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом в сумі 50817,29 грн. Отже, заборгованість за тілом кредиту безпідставно збільшено на 50817,29 грн. Наведене підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 01.04.2018 по 08.10.2023 (Том І, а.с. 161-188).

Належить відмітити, що автоматичне списання коштів на погашення процентів, передбачене Умови та правила обслуговування, які відповідачем не підписані, тому не можуть застосовуватись»;

- «Враховуючи, відсутність підтвердження того, що процентна ставка була погоджена з відповідачем, стягненню підлягає частина з тіла кредиту, з вирахуванням суми списань за відсотками та складає 75803,04 грн.- 50817,29 грн. = 24985,75 грн.».

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які саме приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі №567/3/22).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України (в редакції закону станом на час укладення оспорюваного договору) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (підпункт 7.23) та від 16 листопада 2022 року у справі №911/3135/20 (підпункт 8.47)).

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі №9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)).

Насамперед, суд констатує, що аналіз змісту позовної заяви (зокрема, але не виключно, твердження: «тож наявність банківського рахунку створює неузгоджені зобов`язання для ОСОБА_1 », «тобто для закриття рахунку необхідно погасити заборгованість перед банком», «тобто відповідач не визнає, що кредитні відносини між сторонами припинилися у зв`язку із виконанням ОСОБА_1 рішення Волинського апеляційного суду у справі №161/21363/23») свідчить про те, що позивач прагне досягти правової визначеності у правовідносинах з відповідачем, як банком.

З цією метою позивач звернулася до суду з вимогами про визнання недійсним змішаного договору про надання банківських послуг (основна вимога) та зобов`язання закрити поточний рахунок (похідна вимога).

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в п.п. 40, 41 постанови від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

В даній справі підставою позовних вимог є посилання на те, що «оскільки сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору, зокрема, щодо розміру суми кредиту, відсотків за ним, умов розрахунків за договором, то договір від 01.04.2018 підлягає визнанню недійсним».

Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див. постанову Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №761/12692/17).

Недійсність договору як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто правовим наслідком недійсності договору є за своєю суттю «нівелювання» правового результату, породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див. постанови Верховного Суду від 10.07.2024 у справі №201/3274/21, від 22.11.2023 у справі №128/1878/20).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17 (пункт 54) зазначено про те, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Отже, предметом спору у цій справі є недійсність договору про надання банківських послуг «Monobank» від 01.04.2018, який сторони уклали шляхом підписання Анкети-заяви.

Цей договір є змішаним (ч. 2 ст. 628 ЦК України), оскільки містить елементи різних договорів, зокрема кредитного договору (ст. 1054 ЦК України) та договору банківського рахунка (ст. 1066 ЦК України). На підставі цього договору позивачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та відкрито поточний рахунок.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору АТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом про стягнення з неї кредитної заборгованості. Отже, між сторонами існував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Суд у справі №161/21363/23 вирішив цей спір, визначив розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» в розмірі 24 985,75 грн., з них: 24 985,75 грн. - тіло кредиту, та розподілив судові витрати.

Відтак, суд констатує, що, по-перше, питання наявності/відсутності заборгованості за оспорюваним договором та/або її розміру не є предметом спору в цій справі, а, по-друге, це питання вже вирішене іншим судом в межах справи №161/21363/23 шляхом ухвалення остаточного судового рішення.

Вирішуючи спір у справі №161/21363/23, апеляційний суд встановив, що Анкета-заява від 01.04.2018 не містить жодних даних про умови кредитування, а Умови і правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифи та Паспорт споживчого кредиту, які згідно Анкети-заяви є складовою договору про надання банківських послуг, не містять підпису ОСОБА_1 . В результаті цього апеляційний суд дійшов висновку про неузгодженість сторонами всіх істотних умов кредитного договору та виключив із загальної суми нарахованої АТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 75 803,04 грн. суму заборгованості за процентами в розмірі 50 817,29 грн.

Повертаючись до обставин нашої справи, суд констатує, що сама по собі обставина недосягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, не може слугувати підставою для недійсності такого договору. За певних умов така обставина може свідчити про неукладеність договору. Однак, за фактичних обставин цієї справи, тобто коли відбулося реальне виконання сторонами договору про надання банківських послуг, вести мову про його неукладеність також неможливо.

Суд окремо зауважує, що позивач не навела будь-якого обгрунтування підстав недійсності змішаного договору про надання банківських послуг в частині договору банківського рахунка.

Умовою надання судового захисту є наявність порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи законного інтересу особи. На переконання суду, позивач не довела яке її право чи законний інтерес порушені.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.11.2023 в справі № 761/42030/21.

Отже, в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про надання банківських послуг слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю (відсутністю порушеного права або інтересу позивача). В зв`язку з цим слід також відмовити в задоволенні похідної вимоги про зобов`язання закрити рахунок.

З метою уникнення формального підходу та з врахуванням того якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору (про що зазначалося вище), суд зауважує на такому.

Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. А тому в цій справі суд не вправі надавати оцінку діям (бездіяльності) відповідача щодо закриття/незакриття рахунка позивача на предмет їх правомірності/неправомірності.

Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. В постанові Верховного Суду від 23.07.2020 у справі №519/875/14 викладено правовий висновок про те, що право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне.

У випадку якщо позивач вважає, що дії (бездіяльність) відповідача щодо незакриття рахунка є протиправними та/або такими, що порушують її права, то вона вправі звернутися до суду за захистом, навівши конкретне фактичне та нормативне обгрунтування своїх вимог та обравши належний спосіб захисту порушених прав.

В цілому суд констатує, що дав відповіді на всі важливі аргументи сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010).

VI.Судові витрати

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому не сплачувала його при зверненні до суду. З огляду на це та результат вирішення спору, суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним змішаного договору про надання банківських послуг - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 20.11.2025.

Відомості про сторони та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, 23; код в .

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.Д. Шестернін