Справа № 643/7098/24
Провадження № 2/643/480/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м.Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.В.,

представника позивача Рябка С.О.,

представника відповідача Черкасова І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку» Рябко С.О. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку» заборгованість за кредитним договором №03П/2019 від 07.02.2019 у розмірі 549308,50 гривень та судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору в розмірі 8239,63 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір N?03П/2019, у відповідності до п. 1.1. якого Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов?язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до Договору. Відповідно до Розділу 2. Умови та порядок надання кредиту Кредит надається на строк з 07 лютого 2019 р. до 05 лютого 2020 р. включно. Загальний розмір кредиту складає 600 000 грн. Процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) 3% річних.

Відповідно до п. 3.2.1. Договору Позичальник зобов?язується повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 05 лютого 2020 року. Пунктом 7.2. передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 05 лютого 2023, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.

05 лютого 2020 р. між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Кредитного договору N?03П/2019 від 07.02.2019.

У відповідності до умов договору кредитодавцем було видано боржнику 600 000 грн.

27 березня 2024 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону N? GFD001-UA-547 від 14 березня 2024 року, був укладений Договір № GL6N025600 про (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з яким 27.03.2024р. відбулася заміна кредитора у зобов?язанні шляхом відступлення АТ «МЕГАБАНК» на користь ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» прав вимоги за Кредитним договором N?0311/2019 від 07.02.2019 р. (з усіма змінами та доповненнями до нього).

Станом на дату укладання Договору відступлення розмір заборгованості за Кредитним договором N?03П/2019 від 07.02.2019, складав 549 308,50 грн. в т.ч.: основний борг - 549 307,66 грн., відсотки - 0,84 грн.

Станом на 26.06.2024 заборгованість за Кредитним договором становить 549308, 50 грн., в тому числі: 549307,66 грн. основний борг (тіло); 0,84 грн. відсотки.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2024, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.10.2024, зупинено провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2025, поновлено провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2025, здійснено перехід від розгляду за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2025, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2025, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про повернення до підготовчого судового засідання та залучення третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилався на недійсність набуття права вимоги позивачем по справі та недоведеність переходу права вимоги за кредитним договором до позивача, а саме ненадання квитанції про сплату за договором про відступлення права вимоги.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

07 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір N?03П/2019, у відповідності до п. 1.1. якого Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов?язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до Договору. Відповідно до Розділу 2. Умови та порядок надання кредиту Кредит надається на строк з 07 лютого 2019 р. до 05 лютого 2020 р. включно. Загальний розмір кредиту складає 600 000 грн. Процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) 3% річних.

Відповідно до п. 3.2.1. Договору Позичальник зобов?язується повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 05 лютого 2020 року. Пунктом 7.2. передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 05 лютого 2023, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.

05 лютого 2020 р. між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Кредитного договору N?03П/2019 від 07.02.2019 р., згідно якої до Розділу 2 внесено зміни та встановлено, що Кредит надається на строк з 07 лютого 2019 р. до 04 лютого 2021 р. включно. Процентна ставка за користуванням Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) становить 6% річних. Пункт 3.2.1. викладено у наступній редакції: «Повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 04 лютого 2021».

Відповідно до умов договору кредитодавцем було видано ОСОБА_1 600 000 грн., що підтверджується розпорядженням управлінню бухгалтерського обліку та контролю від 07.02.2019 та заявою на видачу готівки N?2131_1124 від 07.02.2019.

Вирішуючи спір, суд враховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як це закріплено вимогами ст. 525 ЦК України.

Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76,77 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення зазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Отже позивачем доведений факт наявності у ОСОБА_1 перед АТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором N?03П/2019 від 07.02.2019 у розмірі 549 308,50 грн. в т.ч.: основний борг - 549 307,66 грн., відсотки - 0,84 грн, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

27 березня 2024 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону N? GFD001-UA-547 від 14 березня 2024 року, був укладений Договір № GL6N025600 про (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з яким 27.03.2024р. відбулася заміна кредитора у зобов?язанні шляхом відступлення АТ «МЕГАБАНК» на користь ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» прав вимоги за Кредитним договором N 0311/2019 від 07.02.2019 р.

Разом з цим, на підтвердження сплати ціни договору про (купівлі-продажу) прав вимоги позивачем не подано суду доказу, який свідчив би про перерахування грошових коштів на рахунок клієнта (платіжного доручення, квитанції тощо).

Суд зауважує, що належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14).

Належних доказів із оплати відступлення права вимоги до нового кредитора - позивачем, суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 (справа № 301/2368/14) зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 в справі № 2-879/11 (провадження 61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Як вже зазначено вище, суду не надано належних доказів, зокрема квитанції про сплату відступлення права вимоги до нового кредитора.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає недоведеними обставини, що підлягають доказуванню у справі, зокрема, недоведеність набуття новим кредитором (позивачем) права грошової вимоги до боржника (відповідача), у зв`язку з чим позов слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,12,81,141,247,263-265,280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська факторингова компанія розвитку», , місцезнаходження: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40х;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя: В.О. Афанасьєв