ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/844/24 Номер провадження 22-ц/814/2327/25Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільнусправу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду першої інстанції із вказаним позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28 165,72 грн та сплачений судовий збір.

Позов обгрунтовано тим, що з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку відповідач 15.07.2021 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість в розмірі 28 165,72 грн.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 06 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 15.07.2021 у розмірі 8205,15 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 882,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, з урахуванням сплачених відповідачкою коштів.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення у частині відмовлених позовних вимог та ухвали в цій частині нове про їх задоволення.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. А тому висновок про відсутність підпису позичальника на Умовах і Правилах надання банківських послуг та Тарифах є неправильним.

Вказано, що до матеріалів справи додано також паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та інше, який відповідачка підписала електронним підписом.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2016 відповідач ОСОБА_1 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, на підставі якої відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки. Відповідач підтвердила, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору згодна отримати шляхом самостійної рооздруківки з офіційного сайту банку (а.с.8).

Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», який підписаний відповідачем 15.07.2021 простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком з мобільного телефону, визначено умови договору, зокрема строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження, пільговою процентною ставкою 0,000001%, пільговий період до 62 днів, який діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення у повному обсязі, базовою процентною ставкою 3,4% на місяць та 40,8% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 76 571,06 грн, реальна річна процентна ставка 49,34% (а.с.9-10).

Як убачається з довідки за картами, відповідачу ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картки: № НОМЕР_2 , строком дії до липня місяця 2027 року, та № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с.15).

Згідно з довідкою за лімітами, відповідачу 15.07.2021 встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 800,00 грн, а станом на 29.03.2024 він був зменшений до 15 300,00 грн (а.с.16).

Відповідно до п.2.1.1.2.2Умов та правил, після одержання банком від клієнта необхідних документів, а також Заяви, банк виконує перевірку документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт (а.с.19).

Згідно з п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил, за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки у розмірі 0,000001% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань в повному обсязі за кредитом до 25 числа місяця по карткам «Універсальна» та «Універсальна Голд» або до останнього дня місяця по картці «Зелена», що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. По картці «Зелена» сплату відсотків клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунка в розмірі нарахованих відсотків. У разі, якщо в дату нарахування відсотків за кредитом клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків (а.с.23 на зв.).

Відповідно до п.2.1.1.12.7.1.2 у разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25 числа поточного місяця по карткам «Універсальна» та «Універсальна Голд» або до останнього дня місяця по картці «Зелена», клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у пільговому періоді у розмірі місячної процентної ставки від загального розміру видаткових операцій за попередні періоди клієнта за договором, в тім числі тих, строк сплати яких не настав (а.с.24).

Згідно з п. 2.1.1.12.7.3 Умов та Правил відсотки за користування кредитним лімітом і/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредитний ліміт і/або овердрафт стають простроченими кредитами (а.с.24).

Крім того, відповідно до наданих Банком Тарифів користування кредитною карткою «Зелена», пільговий період до 62 днів, діє за умови погашення заборгованості в повному розмірі до останнього дня місяця, що настає після дати заборгованості, базовою процентною ставкою на залишок заборгованості з 01.10.2020 3,4% за місяць, до 01.10.2020 3,7% за місяць, розмір обов`язкового щомісячного платежу з 01.02.2022 4% від заборгованості на кінець минулого місяця, до 01.02.2022 5% від заборгованості. Також клієнт сплачує комісію за зняття власних коштів у банкоматах, пунктах видачі готівки А-Банку та інших банків України 0,9%, за кордоном 2%, кредитних коштів від 1-100 грн 7 грн, 100,01 грн-200 грн 12 грн, 200,01 грн 300 грн 18 грн, 300,01 грн 400 грн 24 грн, 400,01 грн 500 грн 30 грн, 500,01 грн 1000 грн 47 грн, більше 1000 грн 4% від суми зняття; за проведення операцій в терміналах самообслуговування ПриватБанку безкоштовно за рахунок особистих коштів, 4 % - за рахунок кредитних коштів; розмір прострочених зобов`язань по кредиту з 01.10.2020 6,8%, до 01.10.2020 7,4%, яка нараховується з першого дня виникнення зобов`язань на суму загальної заборгованості (а.с.25-26).

У виписці по картці, наданій позивачем, зазначено, що за період з 15.07.2021 по 10.10.2024 сума витрат відповідача ОСОБА_1 склала 35 282,85 грн, сума зарахувань 7 594,87 грн, сума комісій 764 грн (а.с.11-14).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 10.10.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором від 15.07.2021 перед банком становить 28 165,72 грн, з яких: 15 263,6 грн заборгованість за кредитом; 12 902,12 грн - заборгованість по відсоткам (а.с.6-7).

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, у анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Місцевий суд прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами не підлягають задоволенню.

Колегія судів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи додано також паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та інше, який відповідачка підписала електронним підписом.

В той же час, згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту(частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).

Також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Отже, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту містить відомості щодо процентної ставки, що застосовується в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Однак, дана інформація має загальний характер та є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).

Таким чином, підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту не свідчить, що відповідачем було погоджено та встановлено банком відсотки саме у такому розмірі, який позивач просить стягнути як заборгованість за відсотками. Окрім того, суд бере до уваги, що в даній роздруківці заяви вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Споживач, підписавши такий документ, підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб та фінансової ситуації споживача, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для споживача, у тому числі в разі невиконання останнім зобов`язань за таким договором.

Враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою) та має інформативний характер для споживача, суд критично оцінює можливість доведення факту належного повідомлення відповідача про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків, шляхом підписання паспорта споживчого кредиту.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вбачав наявні підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

За таких обставин місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку, що відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Не підтверджує вказаних обставин і паспорт споживчого кредиту, що міститься в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків.

Стягуючи частково заборгованість за кредитним договором від 15.07.2021 у розмірі 8205,15 грн за тілом кредиту, місцевий суд урахував сплачені відповідачкою кошти в сумі 7594,85 грн.

За змістом ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ураховуючи те, що відповідачкою частково погашено заборгованість за тілом кредиту, місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення з неї на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8205,15 грн.

Таким чином доводи апеляційної скарги по суті спору ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні спірних правовідносин та положень законодавства, однак вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що місцевим судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль