1Справа № 335/6943/25 2/335/3029/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість за договором позики № 100474945 від 11.01.2022 у розмірі 18 601,10 грн., з яких: 17 550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 051,10 грн. сума заборгованості за відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором № 77334393 від 07.12.2021 у розмірі 9 774,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 774,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 у розмірі 32 267,20 грн., з яких: 11 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 067,20 грн. сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100474945, в електронній формі.

16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 18 601,10 грн., з яких: 17 550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 051,10 грн. сума заборгованості за відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за комісією.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 100474945 від 11.01.2022 у розмірі 18 601,10 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити.

Крім того, 07.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77334393.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 9 774,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 774,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 77334393 від 07.12.2021 у розмірі 9 774,00 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити.

Крім того, 29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5299840.

19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується передати (відступити) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 32 267,20 грн., з яких: 11 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 067,20 грн. сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 у розмірі 32 267,20 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити.

Ухвалою судді Вознесенівського районного суд міста Запоріжжя від 21.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (в розумінні Постанови КМУ № 646 від 22.09.2016) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

11.08.2025 на виконання ухвали суду від 21.07.2025 надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України відповідно до якої, повідомлено, що згідно з відомостей, внесених до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, станом на 05.08.2025, відсутня інформація щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з позовними вимогами, 19.09.2025 відповідачка, в особі представника - адвоката Безрукової С.О., подала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити. На обгрунтування представник зазначила, що платіжне доручення № 37963370 від 11.01.202 не підтверджує перерахування суми кредиту відповідачці, оскільки кредитний договір і будь-які інші документи у справі не містять відомостей про те, що банківська карта № НОМЕР_2 емітована на ім`я відповідачки або була зазначена відповідачкою як банківська карта для перерахування суми кредиту кредитодавцем. Вважає, що не доведено позивачем факту як укладення між кредитодавцем та відповідачем кредитного договору, так і факту перерахування кредитодавцем відповідачу суми кредиту, а також не доведено переходу права вимоги за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024.

Представник зазначила, що договір позики №77334393 від 07.12.2021 року не можливо розібрати; Договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 наданий без 3,5,6,7 сторінки, що робить неможливим встанови всі умови даного договору; у реєстрі боржників №11 від 27.10.2023 року є лише перший аркушах; в Акті прийому-передачі Реєстру боржників 11 від 27 жовтня 2023 року за Договором Факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року зовсім на зазначена загальна сума заборгованості; відсутній повний текст та не зазначена сума в договорі факторингу №19062023 від 19.06.2023 року. Вважає, що зазначені факти піддають сумніву факт укладання договорів факторингу та переходу права вимоги до позивача.

Представник відповідача зазначила, що розрахунок не є доказом, який може підтвердити реальність видачі грошових коштів особі. У матеріалах справи відсутні будь-які виписки за картковими чи банківськими рахунками відповідачки, які б могли підтвердити факт зарахування коштів на її рахунок. При цьому, у всіх трьох спірних договорах відповідачка та первісні кредитори погодили конкретний порядок видачі суми позики чи кредиту, проте доказів реалізації цього порядку до суду надано не було.

22.09.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Злотіною Н.О. подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначила, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Разом з тим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з первісним кредитором договору позики, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Наголосила на тому, що договори, укладені між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсним не визнаний, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

16.10.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано заяву про повернення позову, з посиланням на те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості з відповідача виникли з різних підстав, мають різні предмети доказування, та різні докази на підтвердження чи спростування обставин, які можуть бути подані відповідачкою, оскільки предметом дослідження у даній категорії справ є заборгованість за різними кредитними договорами, які первісно були укладені з різними кредиторами, жодним чином не пов`язані між собою. Заявлені вимоги також не являються похідними одна від одної. Таким чином, вважає, що позивачем про зверненні до суду порушено правила об`єднання позовних вимог, визначені ст. 188 ЦПК України.

24.11.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив з посиланням на те, що ОСОБА_1 не укладала та не отримувала кредитів зазначених у позовній заяві. Зазначила, що з розрахунку заборгованості не зрозуміло з яких вихідних даних нараховані проценти в сумі 4774,00 грн., коли вони були нараховані, не вказано згідно з яким пунктом договору факторингу до фактора перейшло право нарахування процентів і на яких умовах, тобто відсутній розрахунок в підтвердження заборгованості відповідачки по кредитному договору №77334393. Вважає, що не надання первинних бухгалтерських документів саме позивачем є підтвердженням факту не укладання кредитних договорів та не отримання грошей відповідачкою за вказаними договорами. Зазначила, що особою, яка підписала та подала до суду позовну заяву, та відповідь на відзив не надано належних доказів на підтвердження своїх повноважень на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, разом з цим, її представником адвокатом Безруковою С.О. подано заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

24.11.2025 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 27.11.2025.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

За правилами ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100474945, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 19 500,00 грн. строком на 30 днів, з терміном повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом до 10.02.2022.

Відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом у розмірі 58,50 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з графіку платежів визначено суму кредиту у розмірі 19 558,50 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 58,50 грн.

ТОВ «Мілоан» виконав умови договору про споживчий кредит та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 19 500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 37963370 від 11.01.2022.

Враховуючи вищевикладені положення Закону, суд доходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 16.07.2024 клієнт (ТОВ «Мілоан») передав, а фактор (ТОВ «ФК «ЄАПБ») прийняв реєстр боржників від 16.07.2024 кількістю 34 831, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей .

Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 18 601,10 грн., з яких: 17 550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 051,10 грн. сума заборгованості за відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за комісією.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 16.07.2024 складає 18 601,10 гривень, яка складається: з заборгованості за тілом кредиту в сумі 17 550,00 гривень, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 1 051,10 гривень.

Як зазначено у позові, після укладення договору про відступлення права вимоги, відповідачем не було здійснено жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що доводи відповідачки щодо відсутності доказів укладення кредитного договору є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено, що без створення позичальником даних по заявці на кредит, без отримання листа смс-повідомлення про погодження кредиту, без підписання позичальником одноразовим ідентифікатором договору та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, вказаний договір не був би укладений. Тобто відповідачкою здійснено ряд активних дій з метою укладання кредитного договору, зокрема надано особисті відомості такі як дані паспорту, номер платіжної картки, правильність яких не спростовано.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, суд приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.

Суд враховує, що правомірність укладеного кредитного договору № 100474945 від 11.01.2022 як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковими для виконання.

За таких обставин, непогашена боржником заборгованість за кредитним договором № 100474945 від 11.01.2022 становить 18 601,10 грн.

Крім того, 07.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77334393, відповідно до умов якого остання отримала фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн. строком на 30 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % на добу.

Згідно з п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати у власність грошові кошти, на погоджених умовах договору у строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору відповідачка підтверджує, що вона ознайомлена на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові та державне регулювання ринків фінансових послуг (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики).

А також погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору йому зрозумілі. (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики).

Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1rfFfh5laC.

Матеріали справи містять підписаний відповідачем 07.12.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1rfFfh5laC Додаток №1 до договору позики Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що доводи відповідачки щодо відсутності доказів укладення кредитного договору є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено, що без створення позичальником даних по заявці на кредит, без отримання листа смс-повідомлення про погодження кредиту, без підписання позичальником одноразовим ідентифікатором договору та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, вказаний договір не був би укладений. Тобто відповідачкою здійснено ряд активних дій з метою укладання кредитного договору, зокрема надано особисті відомості такі як дані паспорту, номер платіжної картки, правильність яких не спростовано.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, суд приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.

Суд враховує, що правомірність укладеного договору позики № 77334393 від 07.12.2021 як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковими для виконання.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 77334393 розмір загальної заборгованості станом на 11.04.2024 становить 9 774,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 774,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до пункту 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 клієнт (ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») передав, а фактор (ТОВ «ФК «ЄАПБ») прийняв реєстр боржників № 11 від 27.10.2023 кількістю 24 674, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей .

Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 774,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 774,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачкою отримано кошти в сумі 5 000,00 грн., які нею не повернуті, а тому кошти у зазначеному розмірі підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права стягнення.

Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за договором позики № 77334393 від 07.12.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», з 07.01.2022 по 31.05.2025 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а остання зобов`язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 06.01.2022. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за договором позики № 77334393 від 07.12.2021 суду не надано.

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за договором позики № 77334393 від 07.12.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до 06.01.2022, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 07.01.2022 по 31.05.2025, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Крім того, 29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5299840 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 11 200,00 грн., строком на 30 днів, за процентною ставкою 1,90% в день (стандартна процентна ставка) в межах строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 24079,41 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору за стандартною ставкою складає 17 584,00 грн. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на офіційному сайті https://creditplus.ua.

Як вбачається зі змісту договору, такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М117505».

Також, 29.12.2021 відповідачкою було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту.

Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_3 , яку відповідачкою вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Відповідно до п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі - кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу 6 споживача - сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ НОМЕР_4 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», крім того відсутні належні докази про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка відповідачу не належить.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у своїй постанові від 01.07.2024 року у справі № 638/161/22 (провадження №61-4022 св 24), без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідачки, які стосуються підписання кредитного договору.

У свою чергу, матеріали справи не містять і відповідачкою суду не надано доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, місце проживання, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів), були використані неправомірно для укладення електронного договору від його імені, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Відповідачкою також не доведено, що телефонний номер, із використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором кредитного договору, їй не належить.

19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується передати (відступити) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки у розмірі 32 267,20 грн., з яких: 11 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 067,20 грн. сума заборгованості за відсотками.

Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним електронним договором № 4602787 від 11.08.2021 згідно якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 10 000,00 грн.

Разом з тим, договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Укладений між ТОВ „Авентус Україна" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором.

Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним електронним договором № 5299840 від 29.12.2021.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов`язань у визначений договором строк щодо повернення кредиту не виконала, здійснювала часткове погашення кредиту. Сплачені нею кошти відповідно до п. 6.3 договору були спрямовані в першу чергу на погашення прострочених процентів.

За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачкою отримано кошти в сумі 11 200,00 грн., які нею не повернуті, а тому кошти у зазначеному розмірі підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права стягнення.

Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 укладеним з ТОВ „Авентус Україна", з 29.01.2022 по 18.06.2023 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ „Авентус Україна" та відповідачкою кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а остання зобов`язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 28.01.2022. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 суду не надано.

Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 укладеним з ТОВ „Авентус Україна" до 28.01.2022, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника ТОВ „Авентус Україна" , вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 29.01.2022 по 18.06.2023, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивач не довів наявність заборгованості за кредитними договорами первинними бухгалтерськими документами, оскільки позивач не є первісним кредитором, а документи відповідно до п. 35 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, відповідно до чинного законодавства України.

З урахуванням викладеного, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12, оскільки відповідач умови за вказаними кредитними договорами належним чином не виконував, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № 100474945 від 11.01.2022 у розмірі 18 601,10 грн., з яких: 17 550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 051,10 грн. сума заборгованості за відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за комісією; за договором позики № 77334393 від 07.12.2021 у розмірі 7 985,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 985,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 у розмірі 17 264,80 грн., з яких: 11 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 064,80 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути 43 850,90 грн.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають 2 189,55 грн. (72,31% задоволених позовних вимог), виходячи з розрахунку: 43 850,90 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 3 028,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 60 642,30 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 100474945 від 11.01.2022 у розмірі 18 601,10 грн., за договором позики за договором позики № 77334393 від 07.12.2021 у розмірі 7 985,00 грн., за кредитним договором № 5299840 від 29.12.2021 у розмірі 17 264,80 грн., а всього стягнути 43 850 (сорок три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 189 (дві тисячі сто вісімдесят дев`ять) гривень 55 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , місце знаходження: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.І. Рибалко