У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/252/25

6/609/11/2025

21 листопада 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_4 звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області із заявою про відстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву обґрунтовує тим, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року з нього стягнуто на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором та судові витрати в загальній сумі 355436,15 грн. Постанова набрала законної сили 03 листопада 2025 року. Відповідач зазначає, що на сьогоднішній день не має об`єктивної фінансової можливості сплатити всю суму одразу або частинами у зв`язку з тим, що на даний час перебуває за межами України через війну в Україні, але планує повернутися на весні наступного року, а по поверненню має намір відновити свої подорожі на заробітки в Польщу для роботи в парниках. Також зазначає, що його здоров`я на даний час не дозволяє йому їздити на заробітки, повністю унеможливлює виконання будь-якої фізичної праці включаючи його основну діяльність. Вказує, що йому потрібно строк 12 місяців для відновлення здоров`я та платоспроможності, зобов`язується використати цей час для завершення лікування та відновлення трудової діяльності, що дозволить йому до кінця терміну відстрочення розпочати сплачувати борг за графіком або частинами, або повністю в залежності від домовленостей з позивачем. Відтак, просить відстрочити виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року про стягнення із нього в користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості в сумі 355436,15 грн, встановивши строк відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 уточнив свої вимоги стосовно відстрочки виконання постанови Тернопільського апеляційного суду. Пояснив, що на даний час разом із сім`єю проживає у Парижі, Французької республіки, в нього відсутній дохід, а тому він не здійснював жодних платежів за даною кредитною заборгованістю, проте не відмовляється виконувати рішення суду. Вказав, що на його утриманні перебувають дружина та неповнолітня дочка. Просив відстрочити виконання рішення суду лише на 6 місяців, що дозволить накопичити йому кошти, оскільки працевлаштуватись через незадовільний стан здоров`я він не має можливості. Також просив в подальшому, після спливу 6 місяців, розстрочити виконання рішення суду на 48 місяців та встановити суму місячного платежу у розмірі 8000 грн, що не буде негативно впливати на його матеріальний стан та на якість життя.

В судове засідання позивач Акціонерне товариства «СЕНС БАНК» явку свого представника не забезпечив, жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності сторони позивача на адресу суду не скеровував. Проте, неявка сторони позивача не перешкоджає розгляду питання про відстрочення виконання рішення суду.

Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, не вбачає підстави для відстрочення виконання рішення суду на підставі статті 435 ЦПК України.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так, відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року: відстрочка виконання рішення означає перенесення строку його виконання на визначений судом період; розстрочка виконання рішення передбачає його виконання частинами у встановлені судом строки та застосовується до рішень, що стосуються подільних предметів, зокрема грошей чи майна; зміна способу та порядку виконання рішення відбувається у випадках, коли його виконання в попередньо встановленому порядку є неможливим.

Відстрочка, розстрочка та зміна порядку виконання допускаються лише щодо судових рішень і не застосовуються до інших виконавчих документів, таких як виконавчі написи нотаріусів. Суд має право надавати відстрочку або розстрочку виконання рішення тільки у виняткових випадках, які визначаються виходячи з обставин, що ускладнюють або виключають його виконання, наприклад, тяжке захворювання боржника, стихійні лиха чи інші надзвичайні події; при цьому матеріальне становище боржника саме по собі не є безумовною підставою для відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Судова практика свідчить, що зміна способу виконання рішення не може призводити до зміни самого судового рішення по суті; відстрочка та розстрочка виконання рішення не змінюють природи зобов`язання, а лише впливають на порядок його примусового виконання; суд може надати відстрочку або розстрочку як під час ухвалення рішення, так і після його ухвалення, але тільки до фактичного виконання рішення; відповідні заяви мають розглядатися в межах тієї ж справи, в якій ухвалене судове рішення, і лише судом, який видав виконавчий документ.

Відстрочка або розстрочка виконання не можуть надавати боржнику безпідставно привілейоване становище та мають бути компромісом між зацікавленими сторонами; повторне звернення про відстрочку або розстрочку можливе, якщо змінилися обставини, які ускладнюють виконання рішення; поширеним процесуальним недоліком у судовій практиці є невиклик сторін у засідання під час розгляду заяв про відстрочку чи розстрочку виконання; відстрочка чи розстрочка не можуть змінювати рішення про стягнення грошових коштів на звернення стягнення на майно і навпаки, оскільки це змінює суть рішення, що є неприпустимим.

Якщо у боржника відсутнє присуджене майно в натурі, суд може змінити спосіб виконання рішення на стягнення його вартості. Ці висновки є орієнтирами для судів при вирішенні питань щодо виконання судових рішень у цивільних справах.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року у справі № 609/252/25 позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Відповідно до зазначеного рішення суд постановив стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №500730508 від 14.11.2022 року в сумі 292466,65 (двісті дев`яносто дві тисячі чотириста шістдесят шість гривень 65 копійок) грн, а також 3509,74 (три тисячі п`ятсот дев`ять гривень 74 копійки) грн сплаченого судового збору та 22995,80 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 80 копійок) грн витрат на професійну правову допомогу.

Не погоджуючись із даним рішенням стороною позивача подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс банк» - задоволено частково, рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Зокрема, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк заборгованість за Кредитним договором №500730508 від 14.11.2022 року у розмірі 361909,73 грн. з яких: 296006,43 грн - заборгованість по тілу кредиту, 65903,30 грн - заборгованість по відсотках. Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк» 9526,42 грн сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції, а також 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Слід зазначити, що ні на день подання заяви про відстрочення постанови Тернопільського апеляційного суду, ні на день розгляду Шумським районним судом даної заяви, цивільна справа №609/252/25 з оригіналом постанови Тернопільського апеляційного суду від 03.11.2025, на адресу суду не повернулась, а зі змістом рішення судом першої інстанції ознайомлено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua.

Постанова набрала законної сили 03 листопада 2025 року, однак станом на дату розгляду даної справи не була виконана. Відповідач не здійснив жодних платежів на погашення заборгованості, що стало підставою для звернення із заявою про відстрочення виконання судового рішення.

Заявник обґрунтував неможливість виконання рішення через війну в Україні, незадовільний стан його здоров`я та відсутністю коштів. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_4 змушений був виїхати за кордон через бойові дії, проте через проблеми із здоров`ям не має можливості відновити свою трудову діяльність, їздити на заробітки в Польщу. Також зазначив, що для відновлення здоров`я та платоспроможності йому необхідно строк 12 місяців. А в судовому засіданні уточнив, що саме 6 місяців відстрочення виконання рішення суду вистачить йому, щоб накопичити кошти для хоча б часткового погашення боргу, в подальшому просить розстрочити виконання рішення суду на 48 місяців та встановити суму місячного платежу у розмірі 8000 грн, оскільки має ще зобов`язання утримувати дитину та дружину.

Враховуючи зазначене, відповідач звернувся до суду з проханням відстрочити виконання судового рішення на 6 місяців та надалі розстрочити виконання рішення суду на 48 місяців та встановити суму місячного платежу у розмірі 8000 грн.

Такі доводи відповідача не свідчать про наявність підстав для відстрочення виконання вказаного судового рішення з огляду на таке: відстрочка виконання судового рішення може бути надана лише у виняткових випадках, коли існують обставини, що істотно ускладнюють або роблять його неможливим, однак форс-мажорні обставини самі по собі не є безумовною підставою для відстрочення, особливо якщо відсутні докази того, що боржник вжив усіх можливих заходів для виконання рішення або хоча б часткового погашення заборгованості.

Посилання відповідача на те, що він має намір навесні наступного року повернутись до України та відновити свої подорожі на заробітки в Польщу для роботи в парниках, а також те, що має проблеми із здоров`ям і протягом 12 місяців планує завершити лікування та відновити свою платоспроможність, як і те, що протягом шести місяців накопичить кошти, не може бути підставою для відстрочення виконання рішення, оскільки ці факти не свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення, адже боржник не довів, що він вживав заходів для часткового виконання рішення, або що в нього відсутні будь-які інші джерела доходу, з урахуванням того, що відповідач з сім`єю від початку війни в Україні та на день розгляду справи перебував у Франції, а отже також міг бути працевлаштований.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працездатна особа, документів, які б свідчили про наявність у нього інвалідності, хвороби, іншої надзвичайної ситуації, яка б підтвердила особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду не надано. Про те, що відповідач проходить курс лікування і йому заборонена фізична праця, передбачено абсолютний спокій на певний період часу (протягом 12 місяців або 6 місяців), а будь-яке фізичне навантаження зашкодить здоров`ю, відповідачем не доведено. Крім того, закон прямо не передбачає матеріальне становище боржника та незадовільний стан здоров`я, як самостійну підставу для відстрочення. Відповідно до судової практики, навіть якщо боржник має скрутне матеріальне становище, він має вживати заходів для поступового виконання рішення, а не уникати його виконання повністю.

Щодо вимоги відповідача про розстрочку виконання рішення строком на 48 місяців після спливу шестимісячного терміну відстрочки виконання рішення суду суд зазначає наступне.

Ті обставини, на які посилається заявник, не є виключними в розумінні статті 435 ЦПК України і не є підставою для розстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили.

Слід врахувати ще й той факт, що будь-які відстрочення та розстрочення виконання судового рішення можуть призвести до ще більшого порушення прав кредитодавця, оскільки інфляційні процеси можуть завдати матеріальної шкоди банку, а подальше відтермінування виконання судового рішення лише збільшуватиме втрати Товариства.

За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про недоведеність заявником обґрунтованих підстав для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.81,353,435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відстрочення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 21 листопада 2025 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК