Номер провадження: 22-ц/813/5058/25
Справа № 497/1065/24
Головуючий у першій інстанції Кравцова А.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на окрему ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 10 січня 2025 року, постановлену Болградським районним судом Одеської області у складі: судді Кравцової А.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного оскарження є окрема ухвала Болградського районного суду Одеської області від 10 січня 2025 року, якою повідомлено керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області та керівника Болградського РВП ГУНП в Одеській області про факти, виявлені в ході розгляду цивільної справи № 497/1065/24 (провадження № 2/497/488/24) що викладені в мотивувальній частині цієї Окремої ухвали, та ухвалено довести до відому про наявність необхідної їх перевірки на предмет наявності в діях відповідачки ОСОБА_2 протиправних дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, для чого направити копію цієї окремої ухвали до Болградської окружної прокуратури Одеської області та Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Зобов`язано керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області у 30-тиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали повідомити Болградський районний суд Одеської області, який постановив цю ухвалу, про вжиті заходи щодо встановлення або спростування наявності в діях гр. ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також відносно органів влади і громадського суспільства, складу правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.

Зобов`язано керівника Болградського РВП ГУНП в Одеській області у 30-тиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали повідомити Болградський районний суд Одеської області, який постановив цю ухвалу, про вжиті заходи щодо встановлення або спростування наявності в діях гр. ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також відносно органів влади і громадського суспільства, складу правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України (а.с. 168-175).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати окрему ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 10 січня 2025 року, зазначаючи, що оскаржувана окрема ухвала постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи (яка конкретно норма порушена, що потребує реагування суду у вигляді окремої ухвали та які обставини свідчать про це); недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (факт вчинення хуліганських дій ОСОБА_2 ); невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи; з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права (судом постановлено оскаржувану ухвалу в порушення ст. 262 ЦПК України, поза межами судового розгляду, розгляду справи по суті, з порушенням права відповідача на справедливий суд та принципу правової визначеності) (а.с. 218-220).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала.

Позивачка ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 244).

Представнику позивача - адвокату Цонєву В.В. ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.11.2025 забезпечено участь у розгляді справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, в якій роз`яснено положення ч. 5 ст. 212 ЦПК України щодо ризиків технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо, які несе учасник справи або його представник, який подав відповідну заяву, виключенням чого є лише втрата судом технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції.

Натомість, представником позивачки Цонєвим В.В. під час неодноразового виходу не зв`язок із судом встановлено відсутність зображення та звуку, через що у відповідності до вимог ч. 5 ст. 212 ЦПК України ухвалено розгляд справи за його відсутності.

Крім того, участь вказаної сторони не визнавалася судом обов`язковою, а підставою для відкладення розгляду справи є не неявка учасника справи, а неможливість вирішення справи за його відсутністю. Отримавши копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі 25.04.2025, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення (а.с. 229), своїм правом надання відзиву сторона позивача не скористалася.

Отже, вказане в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглядаючи оскаржувану окрему ухвалу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено і в чому саме полягає порушення.

Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2018 року у справі № 911/961/17).

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2018 року у справі № 922/3997/15, від 04 травня 2018 року у справі № 922/1733/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено: «окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду».

При вирішенні питання про постановлення окремої ухвали, суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком (постанова Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц, ухвала Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 755/15473/20).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду цієї справи та ухвалення остаточного рішення у справі судом встановлені обставини, що можуть бути підставою для визнання дій відповідачки ОСОБА_2 правопорушенням та кваліфіковані за ст. 296 КК України або ст. 173 КУпАП. Так, суд першої інстанції зазначив, що оскільки інформація, виявлена в ході даного судового розгляду і яка поширена відповідачкою була викладена нею в її публікаціях у формі категоричних недостовірних тверджень в обвинувальній манері та з розповсюдженням персональних даних позивачки ОСОБА_1 , - виявлені в ході судового розгляду обставини підлягають перевірці на предмет наявності в діях відповідачки ОСОБА_2 кримінального правопорушення у формі проявів агресії та протиправних дій щодо позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка, та грубого порушення громадського порядку (суспільного спокою, суспільної моральності), що здійснювалися нею, можливо, з хуліганських спонукань і виражає явну неповагу до суспільства. А тому, суд першої інстанції вважав, що дана ухвала підлягає направленню до Болградської окружної прокуратури Одеської області та Болградського РВП ГУНП в Одеській області з метою повідомлення про обставини, які встановлено судом в ході розгляду цивільної справи № 497/1065/24 для застосування заходів реагування щодо фактів викладених в цій ухвалі, а саме: здійснення відповідної перевірки з метою забезпечення завдань кримінального Закону, що зазначений у ст. 1 КК України правове забезпечення охорони прав і свобод людини та громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 11.11.2025 рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.12.2024 скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди відмовлено, з підстав, зокрема, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Таким чином, оскільки оскаржувана окрема ухвала постановлена на підставі обставин, що встановлені судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору, які судом апеляційної інстанції визнані помилковими, а рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що в діях відповідачки ОСОБА_2 наявні ознаки кримінального правопорушення у формі проявів агресії та протиправних дій щодо позивачки ОСОБА_1 та її чоловіка, та грубого порушення громадського порядку (суспільного спокою, суспільної моральності), що здійснювалися нею, можливо, з хуліганських спонукань і виражає явну неповагу до суспільства, як про таке виснувало судом першої інстанції, то окрема ухвала підлягає скасуванню як така, що є необґрунтованою та не відповідає обставинам даної справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана окрема ухвала скасуванню.

Згідно з ч. 1 та 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги у розмірі 605,6 грн (а.с. 221), підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Окрему ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 10 січня 2025 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 17 листопада 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

В.А. Коновалова