Справа № 273/570/25
Провадження № 2/273/661/25
12 листопада 2025 року м.Баранівка
Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» адвокат Титаренко В.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 ,в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року у розмірі 32 353,68 грн. та понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1400 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 09.11.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №010/0014/82/0259042, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок та надав послугу споживчого кредиту в розмірі 15 200,00 грн з максимальним лімітом 300 000,00 грн. Строк кредиту 48 місяців, процентна ставка фіксована 45,0 % річних. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов`язання.
20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року в сумі 32 353,68 грн., з яких: 27 945,00 - сума заборгованості за дозволеним овердтрафтом; 3 403,80 грн. сума заборгованості за недозволеним овердтрафтом; 1 004,88 грн. - сума заборгованість за відсотками.
Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань з повернення кредиту у строки і на умовах, передбачених кредитним договором, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, про що свідчить поштове повідомлення. Причин своєї неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань до суду не направив, правом відзиву не скористався.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.11.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №010/0014/82/0259042, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок та надав послугу споживчого кредиту в розмірі 15 200,00 грн з максимальним лімітом 300 000,00 грн. Строк кредиту 48 місяців, процентна ставка фіксована 45,0 % річних. Відповідач підписавла власноруч Заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка», а також Паспорт споживчого кредиту ( а.с. 5-6,7-10).
Відповідач ОСОБА_2 отримав платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується розпискою про отримання від 09.11.2018 року (а.с.10).
20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року, укладеним між ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» - перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №010/0014/82/0259042 в розмірі 32 353,68 грн., з яких: 27 945,00 - сума заборгованості за дозволеним овердтрафтом; 3 403,80 грн. сума заборгованості за недозволеним овердтрафтом; 1 004,88 грн. - сума заборгованість за відсотками (а.с. 24-33).
Долучений до матеріалів справи розрахунок свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 кредитних зобов`язань, в останнього станом на 22.12.2022 року виникла заборгованість у розмірі 32 353,68 грн., з яких: 27 945,00 - сума заборгованості за дозволеним овердтрафтом; 3 403,80 грн. сума заборгованості за недозволеним овердтрафтом; 1 004,88 грн. - сума заборгованість за відсотками (а.с.22-23).
Згідно виписку по рахунку за період 09.11.2018 22.12.2022 року ОСОБА_2 користувався коштами, які отримав 09.11.2018 року ( а.с. 13-21).
12.11.2024 року відповідачу ОСОБА_2 позивачем було направлено досудову вимогу про про сплату заборгованості по кредиту №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року ( а.с.34).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
В силу ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, складових його вартості, зокрема заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, надав копію кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, який підписано ОСОБА_2 .
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору кредиту №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс»», яке набуло право вимоги за кредитним договором №010/0014/82/0259042 від 09.11.2018 року, підлягає стягненню заборгованість в розмірі 32 353,68 грн.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано.
Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача адвокатом Титаренком В.В. надано ордер на надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, договір про надання правничої допомоги №14/06/2023, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023, акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року загальною вартістю послуг 1400,00 грн., платіжну інструкцію про переказ коштів 1400,00 грн.
При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та 1400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Бєлкіна Д.С.