Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

27 листопада 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смтКриве Озеро, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/821/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каршеринг Сольюшинз" до ОСОБА_1 про сплату неустойки та відшкодування збитків (шкоди) внаслідок дорожньої-транспортної пригоди,

у ч а с н и к и с п р а в и :

позивач ТОВ Каршеринг Сольюшинз",

представник позивача Денисенко А., за ордером серія АЕ №1388266 від 14 квітня 2025 року,

відповідач ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про сплату неустойки та відшкодування збитків (шкоди) внаслідок дорожньої-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач приєднався до договору публічної оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг) позивача, текст якого розміщено на сайті getmancar.com.ua, шляхом проведення відповідної процедури реєстрації. Відповідачем ОСОБА_1 28 квітня 2024 року о 11.02 год. здійснено бронювання автомобіля VW Jetta 6, д.н.з. - НОМЕР_1 , здійснено його огляд та з 11.04 год. взято в користування на підставі договору каршерінгу автомобіль VW Jetta. Користування автомобілем було завершено 30 квітня 2024 року о 11.42 год.. Під час використання вказаного автомобіля відповідач ОСОБА_1 потрапив у ДТП. Внаслідок чого автомобіль отримав численні механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Святошинського районного суду м.києва від 27 травня 2024 року у справі №759/9413/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих у результаті пошкодження автомобіля, а також ремонту автомобіля, позивач звернувся до СТО ФОП ОСОБА_2 .. У результаті звернення було отримано рахунок №300424/8306 від 06 травня 2024 року на суму 15500 грн.. Також, після проведення відновлюваного ремонту між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було складено акт виконаних робіт №300424/8306 від 06 травня 2024 року. 30 квітня 2024 року на електронну адресу відповідача вказану ним при реєстрації, вимогу про відшкодування збитків. Вказане повідомлення залишене без відповіді. Позивач просить стягнути суму збитків 15500 грн. з відповідача разом із сумою штрафу, яка передбачена пунктом 21.2.18. договором каршерінгу, у розмірі 10000 грн., а також витрати по оплаті судового збору та правової допомоги.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, разом з позовом подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомлений, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 приєднався до договору публічної оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг) позивача (надалі іменується договір каршерінгу), текст якого розміщено на сайті getmancar.com.ua, шляхом проведення відповідної процедури реєстрації. Договір каршерінгу є договором приєднання, як це визначено частиною другої статті 787 Цивільного кодексу України, а також є публічним договором, що відповідає умовам частини третьої статті 787 Цивільного кодексу України. Статтею 789 Цивільного кодексу визначається, що плата за прокат речі визначається тарифами наймодавця, і такі ж умови містить пункт 6.1. договору каршерінгу.

Розділом 1 договору каршерінгу надано визначення терміну "користувач" та "виконавець": "користувач - фізична особа, що користується сервісом каршерінгу, попередньо зареєструвався та авторизувався у сервісі, через мобільний додаток та/або сайт. Термін "користувач" повністю поглинає термін "користувач - юридична особа". "Виконавець - юридична особа, фізична особа - підприємець, що оформлює договір та отримує платежі за прокат автомобіля".

Пунктом 3.4 договору каршерінгу передбачено наступне: "встановлення мобільного додатку, надання даних необхідних для реєстрації в якості користувача на сайті та/або в мобільному додатку Getmancar, вважається беззастережним схваленням особою умов даного договору у повному обсязі та наміром використовувати послуги каршерінгу, прокату автомобіля, згідно умов цього договору".

Пунктом 4.4 договору каршерінгу визначено наступне: "особа не може (не має можливості) завершити або розпочати реєстрацію, не прийнявши умови даного договору в цілому шляхом проставлення галочки в чек-боксі "Погоджуюсь з договором оферти та умовами сервісу" на сайті або в мобільному додатку Getmancar. Проставлення галочки в чек-боксі "Погоджуюсь з договором оферти та умовами сервісу" та натискання кнопки продовжити" в мобільному додатку або на сайті є фактичним підписання даного договору особою.".

Пунктом 4.3.3 договору каршерінгу визначено, що в продовження реєстрації, така особа: пункт 4.3.3.1 приймає умови договору, проставляючи відмітку в чек-боксі (галочку) та підтверджує наявність діючого, непростроченого водійського посвідчення, яке дозволяє керувати автомобілями до 3,5 тон (категорія В), та досягнення віку 18 років.

Пунктом 4.3.3.3 договору каршерінгу визначено наступне: «при реєстрації та використання сервісів "ДІЯ" та/або "BankID", особа додає скан чи фото копії, чи дані документів вказаних у п. п. 4.3.3.2.1 та 4.3.3.2.3 даного договору, в тому числі, дані цих документів через вказані сервіси, а також додає власне фото обличчя селфі".

Відповідачем додано дані власного водійського посвідчення та паспорту. Також додано власне фото обличчя (селфі).

Отже, відповідачем виконано умови ч.2 ст.642 ЦК України щодо вчинення дії відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, які засвідчують його бажання укласти договір.

Згідно з умовами пункту 4.7 договору каршерінгу після надання особою даних необхідних для реєстрації про які зазначено у даному договорі, виконавець проводить перевірку особи та наданих нею даних і документів якомога швидше, але не довше ніж за 48 годин, і в цей же строк (термін) на основі наданої особою інформації, отриманої виконавцем від третіх осіб, приймає рішення про можливість допуску особи ("схвалення") та користування нею сервісом каршерінгу (прокату авто) в якості користувача чи відмову. Про прийняте рішення Виконавець інформує особу будь-яким зручним для виконавця способом. У випадку необхідності отримання додаткової перевірки даних, термін може бути подовжено.

Пунктом 5.5.2 договору каршерінгу визначено наступне: право виконавця, яким виступає позивач: "змінити цей договір в односторонньому порядку. При цьому виконавець повідомляє користувача про такі зміни шляхом розміщення нової редакції договору оферти на сайті, в мобільному додатку Getmancar, в тому числі у вигляді посилання. Додатково, виконовець має право відправити повідомлення про зміну договору та або видання нової редакції через sms, email, мобільний додаток Getmancar. Нова редакція цього договору або зміни вступають в силу з моменту їх розміщення на сайті або в мобільному додатку Getmancar. Користувач приймає нові умови або нову редакцію договору будь-якою з наведених дій: приєднання банківської карти, початку поїздки, завершення реєстрації, або натисканням кнопки "ознайомлений" в мобільному додатку Getmancar".

Відповідачем ОСОБА_1 28 квітня 2024 року о 11.02 год. здійснено бронювання автомобіля VW Jetta 6, д.н.з. - НОМЕР_1 , здійснено його огляд та з 11.04 год. взято в користування на підставі договору каршерінгу автомобіль VW Jetta. Користування автомобілем було завершено 30 квітня 2024 року о 11.42 год.. Під час використання вказаного автомобіля відповідач ОСОБА_1 потрапив у ДТП. Внаслідок чого автомобіль отримав численні механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Пунктом 17 договору каршерінгу передбачені Дії Наймача при настанні випадку пошкодження автомобіля, виявлення пошкодження автомобіля, потраплянні в ДТП, а саме: "17.2.1 зупинити Автомобіль, не полишати місце пригоди, пошкодження Автомобіля, в тому числі не пересувати Автомобіль та предмети навколо; 17.2.2. зателефонувати до Служби підтримки сервісу Getmancar з місця пригоди, пошкодження або місця виявлення пошкодження, дотримуючись вказівок оператора викликати поліцію, або відповідний компетентний орган; 17.2.3. записати та передати дані інших учасників ДТП: номери автомобілів, марки та моделі автомобілів, ПІБ водія, його контактні дані, серія та номер полісу ОСАЦВ інших учасників ДТП співробітнику Служби підтримки сервісу Getmancar; 17.2.4. на вимогу Служби підтримки зробити фото пошкоджень та місця ДТП, пошкодження; 17.2.5. оформити, шляхом складання відповідних документів, випадок пошкодження по приїзду екіпажу поліції та пройти медичний огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 17.2.6. дочекатися прибуття евакуатору та/або представника Сервісу, страховика, інших осіб та компетентних органів; 17.2.7. передати всі документи про випадок пошкодження Виконавцю, не пізніше наступного дня".

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 27 травня 2024 року у справі №759/9413/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою.

Згідно умов пункту 5.1.5. Договору каршерінгу, Користувач зобов`язаний компенсувати Виконавцю, тобто позивачу, збитки (шкоду), що виникли в результаті порушення Користувачем будь-яких гарантій чи зобов`язань за цим Договором. Розмір збитку (шкоди) визначається самим Виконавцем в двосторонньому порядку або за допомогою оцінки станції технічного обслуговування, експерта та/або оцінювача чи страхової компанії. Користувач беззастережно погоджується :відшкодувати Виконавцеві збитки (шкоду), визначені відповідно до умов цього пункту даного Договору протягом 7 (семи) днів з дня направлення Виконавцем відповідної вимоги користувачу у тому числі, але не виключно шляхом направлення вимоги на електронну пошту користувача. Виконавець на свій власний розсуд обирає шлях оцінки розміру завданих збитків (шкоди), з чим користувач беззастережно погоджується.

З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих у результаті пошкодження автомобіля, а також ремонту автомобіля, позивач звернувся до СТО ФОП ОСОБА_2 .. У результаті звернення було отримано рахунок №300424/8306 від 06 травня 2024 року на суму 15500 грн.. Також, після проведення відновлюваного ремонту між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було складено акт виконаних робіт №300424/8306 від 06 травня 2024 року.

Відповідно до п.21.2.18. Договору Каршерінгу, у разі несплати та/або неповної оплати Користувачем суми боргу, в тому числі викликаного пошкодження автомобіля, порушенням умов договору, протягом 10 (десяти) календарних днів з дня направлення Виконавцем користувачу відповідної вимоги за адресою (електронної пошти, sms повідомлення, Viber, Telegram, What's Арр, адресою реєстрації та/або фактичного місця проживання) наведеною користувачем при його реєстрації, грошових коштів, Користувач додатково сплачує на користь Виконавця штраф у розмірі 10000, 00 (десяти тисяч) гривень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень статті 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у володіння та користування за плату на певний строк.

Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом.

Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними .

Договір прокату є публічним договором.

Відповідно до статті 788 ЦК України предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб. Предмет договору прокату може використовуватися для виробничих потреб, якщо це встановлено договором.

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Ч.5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч.2 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положень статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли договірні правовідносини з прокату автомобіля (каршерінг), які були оформлені публічним договором оферти на короткостроковий прокат автомобіля (каршерінг), до якого приєднався відповідач та на підставі якого останній отримав 28 квітня 2024 року у прокат належний позивачу на праві користування та розпорядження транспортний засіб, який після прокату було залишено з механічними пошкодженнями.

Згідно з копією рахунку №300424/8306 від 06 травня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSVAGEN JETTA6, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 15 500 грн..

Позивачем здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу, що підтверджується актом виконаних робіт 300424/8306 від 06 травня 2024 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, в позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн..

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем надано: - договір про надання правничої (правової) допомоги від 14 квітня 2025 року; - акт №26/05 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 14 квітня 2025 року; - - ордер про надання правничої допомоги серії АЕ №1388266 від 14 квітня 2025 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською.

Однак, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів на правову допомогу у розмірі 5000 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, який би свідчив про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.

Положення Договору про надання правничої (правової) допомоги від 14 квітня 2025 року передбачають, що вартість наданих юридичних послуг та порядок їх оплати узгоджуються сторонами в актах виконаних робіт (п.5.1.). При цьому, положення акту №26/05 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 14 квітня 2025 року передбачають, що вартість наданих виконавцем послуг підлягає оплаті відповідно до умов Договору. Порядку, строків оплати за надані послуги Договір від 14 квітня 2025 року та вказаний акт не містять. Заяви про застосування положень абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України представником позивача не заявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у зв`язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 247, 263-265, 280-282, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Каршеринг Сольюшинз" до ОСОБА_1 про сплату неустойки та відшкодування збитків (шкоди) внаслідок дорожньої-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каршеринг Сольюшинз" (код ) в рахунок відшкодування завданих збитків, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля у розмірі 25 500 грн., з яких: - 15 500 грн. відшкодування завданих збитків (шкоди); - 10 000 грн. штрафу, згідно з умовами п.21.2.18 договору каршерінгу, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27 листопада 2025 року.

Суддя :