РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/4554/25

Провадження № 2/293/752/2025

20 листопада 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

розглянув у відкритому судовому засідання в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відповідно до змісту якого просить:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 залишити проживати зі позивачкою.

Ухвалою від 17.09.2025 Житомирський районний суд Житомирської області матеріали справи №278/4554/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передав на розгляд за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області.

14.10.2025 справа № 278/4554/25 надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою від 20.10.2025 суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, надавши позивачці строк у 7-днів для усунення недоліків позову.

30.10.2025 позивач на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2025 направила позовну заяву в новій редакції, за змістом якої просить: розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 . Також зазначає, що після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Ухвалою від 03.11.2025 суд позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті призначив на 20.11.2025.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сімейне життя між подружжям не склалось, сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, подружні відносини фактично припинені. На переконання позивача шлюб носить формальний характер подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Сторони від шлюбу мають спільну малолітню доньку: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач доводить, що сім`я фактично розпалась, примирення між сторонами не можливе, тому звернувся з даним позовом до суду.

У судове засідання сторони не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідно до позовної заяви від 27.10.2025 позивач просить проводити розгляд справи у її відсутності ( а.с.29).

Виклик відповідача здійснювався шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до поштового трекінгу відправлення Укрпошти №R56, судом встановлено, що судова повістка, яка направлялась відповідачу не вручена відправнику з причин « одержувач відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 36).

Суд враховує, що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18 ; та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18.

Крім того, згідно з ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасник судового процесу не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідач не надав суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростував доводи позивача.

Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 20.11.2025 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

29 липня 2017 року між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований шлюб Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 1400.Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу " ОСОБА_6 " (а.с.5).

Сторони від шлюбу мають спільну малолітню доньку: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано Виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області 14.12.2017 свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ( а.с. 11).

Оскільки за даними позивача сім`я фактично розпалась, примирення між сторонами не можливе, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відповідач проти позову не заперечив, письмового відзиву у порядку ст. 178 ЦПК України не подав.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як убачається з матеріалів справи, внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, шлюб існує формально, подальше його збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу.

За вказаних фактичних обставин, враховуючи, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Таким чином, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до абз. 2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

За вказаних фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

В порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.104, 105, 110-115 СК України, ст.ст. 76-80, 89, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Шлюб, укладений між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 1400 - розірвати.

3. Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити " ОСОБА_4 ".

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Людмила ЛОСЬ