РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., з участю секретаря Мазій І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представник позивача адвокат Закревський І.В. до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2025 представник позивача адвокат Закревський І.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Володимирського району Волинської області, за реєстровим номером 22, і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: що земельну ділянку, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зорянської сільської ради, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла в селі Стенжаричі Володимирського району Волинської області, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2.7581 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, вже присвоєний на даний час кадастровий номер :04:001:0363, яка розташована на території бувшої Зорянської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області, на успадкування якої ОСОБА_1 має право.

Після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області, яка міститься в матеріалах спадкової справи, у вказаній вище установі.

Відповідно до ст.1241 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у вказаній вище спадщині, однак останній в установленому законом порядку відмовився від вказаної вище спадщини і на спадщину не претендує, оформляти її не бажає.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину за заповітом покійної ОСОБА_3 , однак у Володимирській державній нотаріальній конторі Володимирського району Волинської області, на звернення усно роз`яснили те, що ОСОБА_1 буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як втрачено правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку, є лише їх копії, а тому потрібне судове рішення - про визнання права власності на вказану вище земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, за ОСОБА_1 .

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 2.7581 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0363, яка розташована на території бувшої Зорянської сільської ради Володимирського району Волинської області, яку він успадкував за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч.1ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Устилузької міської ради.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 була матір`ю позивача ОСОБА_1 .

З копії довідки виданої Устилузькою міською радою Володимирського району Волинської області № 315/04-04 від 06.10.2025 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживали та були зареєстровані, її син ОСОБА_2 та її онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 027714 на підставі розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації № 220 від 20.06.2003, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,83 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району, розділена на ділянку № НОМЕР_3 (сіножаті) площею 1,06 га та ділянку № НОМЕР_3 (рілля)площею 2,77 га .

Як вбачається з Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 305714914 від 25.07.2022, згідно договору оренди землі, земельна ділянка площею 2.7581 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0363, яка розташована на території бувшої Зорянської сільської ради Володимир Волинського району Волинської області належить ОСОБА_3 .

Заповітом, посвідченим секретарем Зорянської сільської ради Обара М.А., 23.10.2015 року за № 22, ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку площею 2,7581 гектарів для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району, своєму сину ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що крім позивача по справі є ще один спадкоємець за законом, брат позивача, відповідач по справі ОСОБА_2 , який відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку в спадщині, однак останній в установленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини на користь свого брата.

Відповідно до усної відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після смерті матері у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою для позивачки в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а вимога позивача про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259 ЦПК, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 представник позивача адвокат Закревський І.В. до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку, площею 2.7581 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0363, яка розташована на території бувшої Зорянської сільської ради Володимирського району Волинської області, яку він успадкував за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна Пустовойт