П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Джуга С. Д., Собослой Г. Г.

з участю секретаря Плешинець З. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката Джуган Наталії Богданівни на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 березня 2024 року, ухвалене суддею Івановим А. П., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2023 року ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Свої вимоги мотивувала тим, що 19 липня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Спільне життя у них не склалося, шлюб було розірвано в судовому порядку. Від цього шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання даного рішення видано виконавчий лист та відкрито Ужгородським МВ ДВС виконавче провадження № 59273094.

Надалі, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 липня 2022 року, окрім іншого, відповідача ОСОБА_1 звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період з 23.09.2016 по 13.04.2017 на суму 8000 грн., та за період з 19.12.2019 по 01.02.2021 на суму 21000 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, станом на 01.08.2023 року загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів на неповнолітнього сина становить 84 161 грн. Зокрема, за весь розрахунковий період відповідач зробив три платежі: 1500 грн., 1500 грн. та 1339 грн., які при розрахунку були зараховані в минулий період на підставі ст. 534 ЦК України.

Позивачем у позовній заяві обраховано заборгованість із сплати пені по аліментам станом на 01.08.2023 року. Згідно з проведеним розрахунком за період з травня 2017 року по липень 2023 року сума до сплати аліментів становить 88 500 грн., заборгованість по аліментах 84 161 грн., розмір пені за відповідний період 954 575, 65 грн., з урахуванням обмежень, визначених абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України 84 161 грн.

У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню на заборгованість по аліментам на утримання неповнолітнього сина за період з травня 2017 року по липень 2023 року в розмірі 84 161 грн. (а.с.1-8).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з травня 2017 року по липень 2023 року у сумі 81 161 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати (а.с.140-146).

На це рішення відповідач ОСОБА_1 та його адвокат Джуган Н. Б. подали апеляційну скаргу. Зазначають, що заборгованість по аліментах виникла з не залежних від нього причин. Зокрема, відповідач тримався в місцях позбавлення волі, про існування рішення про розірвання шлюбу та стягнення пені довгий час не знав. З огляду на це, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити (а.с.155-161).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції адвокат Меренич М. І. (представник позивача ОСОБА_2 ) проти апеляційної скарги заперечив та просив її відхилити.

Відповідач ОСОБА_1 та його захисник Джуган Н. Б. у черговий раз в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З матеріалів справи слідує, що 19 липня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Спільне життя у них не склалося, шлюб було розірвано в судовому порядку. Від цього шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання даного рішення видано виконавчий лист та відкрито Ужгородським МВ ДВС виконавче провадження № 59273094.

Надалі, заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 липня 2022 року, окрім іншого, відповідача ОСОБА_1 звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період з 23.09.2016 по 13.04.2017 на суму 8000 грн., та за період з 19.12.2019 по 01.02.2021 на суму 21000 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, станом на 01.08.2023 року загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів на неповнолітнього сина становить 84 161 грн. Зокрема, за весь розрахунковий період відповідач зробив три платежі: 1500 грн., 1500 грн. та 1339 грн., які при розрахунку були зараховані в минулий період на підставі ст. 534 ЦК України.

Позивачем у позовній заяві обраховано заборгованість із сплати пені по аліментам станом на 01.08.2023 року. Згідно з проведеним розрахунком за період з травня 2017 року по липень 2023 року сума до сплати аліментів становить 88 500 грн., заборгованість по аліментах 84 161 грн., розмір пені за відповідний період 954 575, 65 грн., з урахуванням обмежень, визначених абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, 84 161 грн.

Зауважень до вказаного розрахунку в апеляційного суду не має. Розрахунок проведено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, є обґрунтованим та математично розрахований вірно.

Доводи апелянта про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, а з незалежних від нього причин, адже він не знав про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, не відповідають дійсності, спростовуються наявними у справі матеріалами. За час виникнення заборгованості по аліментах відповідач зробив три платежі: 1500 грн., 1500 грн. та 1339 грн., два з яких в 2021 році, які при розрахунку заборгованості були враховані та які підтверджують факт, що йому було відомо про наявність заборгованості та він не вживав належних заходів щодо його погашення.

За цих обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами Сімейного Кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його адвоката Джуган Наталії Богданівни залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2025 року.

Головуючий

Судді