Справа № 149/1350/25
Провадження № 22-ц/801/2179/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 рокуСправа № 149/1350/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Берегового О. Ю.,

за участю секретаря судового засідання Козюми Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 149/3013/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену у цій справі 14 серпня 2025 року у м. Хмільник суддею цього суду Гончарук-Аліфановою О.Ю., дата складання повного тексту судового рішення не відома,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що 16.07.2021 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 149/3031/20 було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 43 952, 10 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

26.10.2021 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області, на виконання рішення суду від 16.07.2021 року у справі № 149/3013/20, було видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 43 952, 10 грн та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

04.11.2021 року на виконання вказаних виконавчих листів головним державним виконавцем Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Дубчаком О.А. було відкрито виконавчі провадження № 67369372 та 67369373.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер боржник у вказаних виконавчих провадженнях, на момент смерті якого залишок нестягнутої матеріальної шкоди становив 41 061,18 грн, а залишок моральної шкоди - 3 310, 17 грн.

Враховуючи викладене, заявник просила замінити боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 67369372 щодо стягнення заподіяної їй матеріальної шкоди на його правонаступників: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

14.08.2025 року ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області вищевказану заяву задоволено частково. Замінено вибулого боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 67369372, відкритому 04.11.2021 року, на його правонаступника ОСОБА_4 .

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду, не було визначено ні вартість майна, ні розмір частки спадкового майна, не видано свідоцтво на спадщину, повністю не визначено коло спадкоємців, а тому були відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження. Апелянт зауважує, що у спадкодавця ОСОБА_2 є ще дві дочки від першого шлюбу, які можуть бути залучені в якості боржників у виконавчому провадженні, оскільки ОСОБА_4 ще може надати їм письмову згоду на прийняття спадщини.

Також вказує, що на момент смерті ОСОБА_2 разом із ним проживали також ОСОБА_3 і ОСОБА_6 . При цьому, в матеріалах справи немає доказів хто фактично прийняв спадщину. Таким чином, скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина - ОСОБА_4 .

Разом з тим, на адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Б.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В заперечення проти апеляційної скарги адвокат Поворознюк Б.М. зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка протягом 6-ти місячного строку після відкриття спадщини подала заяву приватному нотаріусу Хмільницького районного нотаріального округу Лучинській Л.П. про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 24/2025. Заява про прийняття спадщини ОСОБА_4 продовж 6-ти місячного строку після відкриття спадщини не відкликалась. Також наголошує, що можливість залучення до спадкування інших спадкоємців за законом, за згодою ОСОБА_4 , не виключає обґрунтованості та правильності судового рішення про заміну боржника на спадкоємця, який уже прийняв спадщину.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 16.07.2021 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 149/3031/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 43 952,10 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн (а.с. 8-10).

26.0.2021 року на виконання вказаного рішення Хмільницьким міськрайонним судом видано два виконавчі листи (а.с. 13, 16).

04.11.2021 року постановами головного державного виконавця Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Дубчаком О.А. було відкрито виконавчі провадження № 67369372 та 67369373 (а.с. 11, 14).

07.03.2025 року постановами головного державного виконавця Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчі провадження № 67369372 та 67369373 закінчено, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 боржника ОСОБА_2 (а.с. 12, 15).

Із довідки Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 21.03.2025 року вбачається, що станом на 20.09.2024 року із боржника за виконавчим провадженням про стягнення на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди було стягнуто 2 890,92 грн, не відшкодованим залишилось 41 061,18 грн (а.с. 17).

14.05.2025 року постановою головного державного виконавця Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) Дубчаком О.А. було відкрито виконавче провадження № 78090626 із примусового виконання виконавчого листа № 149/3013/20 від 26.10.2021 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 3 310,17 грн (а.с. 47).

15.05.2025 року постановою головного державного виконавця Хмільницького ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) Вторук Д.В. було відкрито виконавче провадження № 78090250 із примусового виконання виконавчого листа № 149/3013/20 від 26.10.2021 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 41 061,18 грн (а.с. 46).

24.03.2025 року ОСОБА_4 звернулась із заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 (а.с. 70).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вважав, що до ОСОБА_4 перейшов обов`язок сплатити заборгованість за рішенням суду від 16.07.2021 року у справі № 149/3013/20, оскільки боржник ОСОБА_2 помер, спадщину після якого прийняла його дружина - ОСОБА_4 .

Доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 його дітьми суду не надано та матеріали спадкової справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку про заміну вибулого боржника на його правонаступника - ОСОБА_4 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Положеннями частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 55 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Отже, обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом кредиторові із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.

Відповідних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 року у справі № 2-2697/11, а також Перша судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 25.05.2020 року у справі № 390/2041/17.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 як боржник у виконавчому провадженні, у зв`язку зі смертю вибув, а його дружина ОСОБА_4 прийняла спадщину після померлого, що підтверджується матеріалами справи, дійшов обґрунтованого висновку, про наявність підстав для заміни боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні його правонаступником ОСОБА_4 .

При цьому, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви кредитора, оскільки отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності до положень ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду не було визначено ні вартість майна, ні розмір частки спадкового майна, не видано свідоцтво на спадщину, повністю не визначено коло спадкоємців, а тому були відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви кредитора, враховуючи, що отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності до положень ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Наведене узгоджується із правовим висновком, зробленим Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11, провадження № 61-28147сво18.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, навіть якщо у ОСОБА_4 відсутнє свідоцтво про право на спадщину, але остання вважається такою, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , відтак обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості за рішенням суду перейшов до ОСОБА_4 .

Також колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника про те, що у спадкодавця ОСОБА_2 є ще члени сім`ї, які можуть бути залучені в якості боржників у виконавчому провадженні, оскільки такі обставини нічим не підтверджені.

Отже, посилання скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у мотивувальній частині ухвали суду, та не дають підстав для висновку про на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Таким чином, відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції необхідно віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про заміну сторони у виконавчому провадженні від 14 серпня 2025 року без змін.

Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати залишити за ним.

Постанова набирає законної сили із дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. Б. Сало

О. Ю. Береговий