Справа №592/7868/25
Провадження №2/592/2040/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Титаренко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Каплін А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми позовну заяву ОСОБА_2 до Сумської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Бирченко Лариса Леонідівна, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

установив:

16.05.2025 позивач ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Сумської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Бирченко Л.Л., ОСОБА_3 та просить визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом майна, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідного дядьки ОСОБА_4 , право власності на 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату 3, площею 10,2 кв. м, житлову кімнату 4, площею 6,1 кв.м, сіні І, площею 2,5 кв.м, коридор ІІ, площею 2,5 кв.м (житлова площа 16,3 кв.м, загальна площа 21,3 кв.м), сарай Г та сарай Е, які позначені в технічному паспорті на домоволодіння, які знаходяться на неприватизованій земельній ділянці за цією ж адресою.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний дядько позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої було включено, зокрема, 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться на неприватизований земельній ділянці за цією адресою (земельна ділянка не має кадастрового номеру). Спадкове майно складається з частини житлового будинку: житлової кімнати 3 площею 10,2 кв. м, житлової кімнати 4 площею 6,1 кв. м, сіней І площею 2,5 кв. м, коридору ІІ площею 2,5 кв. м (житлова площа 16,3 кв. м, загальна площа 21,3 кв. м) та господарських будівель та споруд: сараю Г та сараю Е, які позначені в технічному паспорті на домоволодіння. Зазначене домоволодіння ОСОБА_4 придбав в 1993 році за договором купівлі-продажу. Співвласником іншої частини будинку в розмірі 47/100 є Шкромада ГМ. Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4 було відкрито спадкову справу. Позивачка після смерті двоюрідного дядька прийняла спадщину своєчасно шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Як вбачається з довідки від 22.12.2017, виданої приватним нотаріусом Бирченко Л.Л., окрім позивачки за прийняттям спадщини ніхто не звертався. Позивачка та її представник звертались до приватного нотаріуса Бирченко Л.Л. із заявою про вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, як з`ясувалося, нотаріус не може оформити та видати свідоцтво, оскільки позивачкою не доведено факт родинних зв`язків та в матеріалах спадкової справи є інформація про те, що померлим двоюрідним дядьком було складено заповіт, яким останній заповідав все своє майно своїй сестрі, двоюрідній тітці позивачки ОСОБА_7 . Дійсно 11.07.2007 покійний двоюрідний дядько позивачки ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, заповідав своїй сестрі, двоюрідній тітці позивачки ОСОБА_7 . Зазначений заповіт було посвідчено державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Крамаренко Н.В. Спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті свого брата ОСОБА_4 , ОСОБА_7 не оформляла. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Після її смерті спадкова справа не відкривалась, інформація про відкриту спадкову справу в Спадковому реєстрі відсутня. У ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ані дітей, ані інших родичів не було. Стан їх здоров`я в останні роки життя був незадовільний, вони часто хворіли, потребували стороннього догляду. Позивачка доглядала за ними, купувала ліки, продукти харчування, допомагала по домогосподарству тощо. В червні 2017 року поховала двоюрідного дядька, а в травні 2022 і двоюрідну тітку. Вважає, що факт наявності заповіту, складеного ОСОБА_4 , яким останній заповідав своє майно своїй сестрі ОСОБА_7 , не може бути підставою для відмови позивачці у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_7 вважається такою, яка не прийняла спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Надав відзив на позовну заяву, в якому просив при розгляді справи врахувати судову практику і прийняти законне та обґрунтоване рішення суду, не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Бирченко Л.Л., про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, у матеріалах справи наявна заява, в якій вона просить всі судові засідання по цій справі розглядати в її відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона та покійний ОСОБА_4 були сусідами з 1993 року. Проживали в будинку АДРЕСА_1 . Вона стала власником половини будинку в 1953 році за договором дарування. Земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння, перебувала у їхньому спільному користуванні, до теперішнього часу не приватизована. ОСОБА_2 часто навідувала свого дядька, ОСОБА_3 навіть не знала, що він є її двоюрідним дядьком. Коли ОСОБА_4 хворів ОСОБА_2 доглядала за ним, приносила продукти харчування та ліки, допомагала по домогосподарству, доглядала за городом. Тому вона вважає, що позивачка має успадкувати частину будинку, яка залишилась після смерті її двоюрідного дядька, просить задовольнити позовну заяву.

Ухвалою від 27 травня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання.

21 жовтня 2025 року ухвалою суд закрив підготовче провадження в справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Суд, розглянув матеріали справи, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 8).

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 (а.с. 9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя, чоловік ОСОБА_8 , дружина прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 , після ОСОБА_9 , актовий запис № 5 від 23.01.1971 (а.с. 146).

ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батько ОСОБА_12 , мати ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_15 (а.с. 10).

ОСОБА_16 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_15 (а.с. 11).

Відповідно до архівної довідки від 17.04.2025 № С-50, у метричній книзі Миколаївської церкви с. Самотоївка Сумського повіту Харківської губернії за 1919 рік є запис № 92 по народження ОСОБА_12 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько ОСОБА_17 , мати ОСОБА_18 (а.с. 12).

Згідно з архівною довідкою від 17.04.2025 № С-49, у метричній книзі Миколаївської церкви с. Самотоївка Сумського повіту Харківської губернії за 1912 рік є запис № 79 по народження ОСОБА_15 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_10 , батько ОСОБА_17 , мати ОСОБА_18 (а.с. 13-14).

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_15 , що підтверджується архівним витягом від 17.04.2025 № П-43 (а.с. 15).

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 1993 року березня місяця вісімнадцятого числа, ОСОБА_4 належить 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель в АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок, загальною площею 64,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить 53/100 ОСОБА_4 , 47/100 ОСОБА_20 (а.с. 21).

Згідно з листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.05.2025, згідно облікових даних, станом на 01.01.2013 право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано, державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. З 01.01.2013 реєстрація права власності чи права користування на земельні ділянки проводить Державна реєстраційна служба України, яка адмініструє Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки від 22.12.2017 вих. № 77/01-16, спадкоємицею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 , згідно ст. 1263 ЦК України, є його племінниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Спадщину вона прийняла за законом, відповідно до ст. 1269 ЦК України, шляхом своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Окрім ОСОБА_2 за прийняттям спадщини ніхто не звертався (а.с. 23).

Згідно з копії заповіту від 11.07.2007, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок смерті зробив таке розпорядження, все його майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_7 , 1937 р.н. (а.с. 24).

Крім того, з наданої копії спадкової справи № 22/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що 22.12.2017 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається наявність заповіту № 814949 чинний, архівний до 01.12.2000, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-1913, дата посвідчення 26.11.1996; заповіт № 42752967, чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-1122, дата посвідчення 11.07.2007; заповіт номер 58542303 скасований за заявою .08.2016, номер в реєстрі нотаріальних дій 229, посвідчений 05.02.2016. Із копії заповіту від 26.11.1996 вбачається, що ОСОБА_4 на випадок смерті робив таке розпорядження: все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого не складалось заповідав дружини ОСОБА_21 , а якщо вона помре до нбого, то заповідав дочці ОСОБА_22 . Із копії заповіту від 11.07.2007 вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті робив таке розпорядження: все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого не складалось і взагалі все те, на що він за законом мав право, заповідав ОСОБА_7 . Заявою від 04.08.1016 ОСОБА_4 відмінив заповіт, посвідчений 05.02.2016 за р. № 229, від свого імені на ім`я ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Також вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 59-94).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 12.03.1982, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_14 , уклали шлюб 12.03.1982 (а.с. 102).

14.11.2000 шлюб між громадянином ОСОБА_4 і громадянкою ОСОБА_21 розірвано.

З листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми № 31.16/34/613/25/СЛВ від 09.10.2025 вбачається, що у архіві відділу наявні актові записи: про шлюб складений відносно ОСОБА_24 ( ОСОБА_25 та наявна відмітка про розірвання шлюбу; про народження, складений відносно ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , в якому матір зазначена ОСОБА_7 ; про смерть, складений відносно ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 (а.с. 141).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Відповідно до ч. 2-4 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1-3, 6, 7 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що померлий ОСОБА_4 склав декілька заповітів. 26.11.1996, яким заповідав усе своє майно, належне йому на день смерті, своїй дружині ОСОБА_27 , а в разі її смерті до дня його смерті - дочці ОСОБА_22 . У подальшому, померлий ОСОБА_4 склав новий заповіт 11.07.2007, яким заповідав все своє майно, належне йому на день смерті ОСОБА_7 . Надалі, ОСОБА_4 склав заповіт 05.02.2016, яким заповідав все своє майно, належне йому на день його смерті ОСОБА_28 .

Водночас, заявою від 04.08.2016 ОСОБА_4 скасував свій останній заповіт, посвідчений 05.02.2016, відповідно до якого все майно належне йому на день його смерті він заповідав ОСОБА_28 .

За таких обставин, ураховуючи положення ст. 1254 ЦК України, з огляду на те, що кожен наступний заповіт ОСОБА_4 скасовував попередній, зважаючи на те, що скасування 04.08.2016 останнього заповіту від 05.02.2016, за яким все майно ОСОБА_4 належне йому на день його смерті він заповідав ОСОБА_23 , не відновлює попереднього заповіту померлого від 11.07.2007, яким він заповідав все своє майно , належне йому на день смерті, ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про те, що день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_4 ) був відсутній заповіт померлого, відтак спадкування має здійснюватися за законом, і право на спадкування за законом одержали особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261-1262 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За приписами ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, померлий ОСОБА_4 на день смерті був розлучений, мав доньку ОСОБА_22 та рідну сестру ОСОБА_7 . Водночас, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , на дату смерті була неодружена, дітей не мала, із заявою про прийняття спадщини за померлим братом ОСОБА_4 до нотаріуса не зверталась. Донька померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_22 із заявою про прийняття спадщини не зверталась, місце знаходження її невідоме. Інші родичи, крім позивача, яка є двоюрідною племінницею померлого, із заявами про прийняття спадщини також не звертались.

Статтями 1268-1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд установив, що позивач є двоюрідною племінницею померлого, своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_4 , на день відкриття спадщини чинний заповіт був відсутній, інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались, ОСОБА_4 на день відкриття спадщини належало на праві приватної власності 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

За таких обставин, з огляду на зазначені приписи законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та вважає необхідним визнати за позивачем в порядку спадкування за законом майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідного дядьки ОСОБА_4 , право власності на 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату 3, площею 10,2 кв. м, житлову кімнату 4, площею 6,1 кв.м, сіні І, площею 2,5 кв.м, коридор ІІ, площею 2,5 кв.м (житлова площа 16,3 кв.м, загальна площа 21,3 кв.м), сарай Г та сарай Е, які позначені в технічному паспорті на домоволодіння, які знаходяться на неприватизованій земельній ділянці за цією ж адресою.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідного дядьки ОСОБА_4 , право власності на 53/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату 3, площею 10,2 кв. м, житлову кімнату 4, площею 6,1 кв.м, сіні І, площею 2,5 кв.м, коридор ІІ, площею 2,5 кв.м (житлова площа 16,3 кв.м, загальна площа 21,3 кв.м), сарай Г та сарай Е, які позначені в технічному паспорті на домоволодіння, які знаходяться на неприватизованій земельній ділянці за цією ж адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в разі оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Сумська міська рада, місце реєстрації: м. Суми, пл. Незалежності, 2, .

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області Бирченко Лариса Леонідівна, місцезнаходження: м. Суми, вул. Холодноярської бригади, 2.

Третя особа ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Дата складання повного судового рішення 21.11.2025.

Суддя Вікторія ТИТАРЕНКО