Номер провадження2/205/4424/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 жовтня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі

головуючого судді Костромітіної О.О.

за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2025 року представник позивача КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради Скочко Є.В. звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, позивач протягом опалювальних періодів з жовтня 2016 року по 2023 рік надавав теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3452 від 06.06.2023 року, наданої Центром надання адміністративних послуг м. Дніпра зареєстрованими користувачами є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Відповідач на підставі відкритого особистого рахунку № НОМЕР_1 повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно, проте вчасно та у відповідному розмірі оплату послуг не здійснює, в результаті чого станом на 01.06.2023 року утворилась заборгованість в сумі 57 174,07 гривень за період з 01.11.2017 по 01.06.2023 рік. Даний борг було реструктуризовано укладанням зі споживачем ОСОБА_1 договору про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого шляхом опалення та гарячого водопостачання №38/2023р./Ц.О.А. строком на 48 місяці. Відповідно до розрахунку, сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за вказаною адресою складає: сума боргу на момент укладення договору про реструктуризацію заборгованості 57 174,07 гривень, сума боргу на момент подання позовної заяви, а саме на 01.05.2025 року складає 41 000,00 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 15 738,75 гривень, 3% річних від суми боргу 5 307,53 гривень. На підставі вищезазначеного позивач вимушений звернутися до суду з проханням стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 62 046,28 гривень на сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028,00 гривень.

Ухвалою суду від 15.07.2025 року відкрито провадження у справі визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність,позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений шляхом поштового рекомендованого відправлення. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався, про причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, КП «Теплоенерго» ДМР протягом опалювальних періодів з жовтня 2016 року по 2023 рік надавалось теплова енергія за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3452 від 06.06.2023 року, наданої Центром надання адміністративних послуг м. Дніпра зареєстрованими користувачами є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 , на підставі відкритого особистого рахунку № НОМЕР_1 , повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року (який діяв до 01 травня 2019 року) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.15 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, який введено в дію 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

Однак відповідачем ОСОБА_1 оплата за надані послуги не здійснювалася належним чином. у зв`язку з чим станом на 01.06.2023 року з`явився борг перед позивачем у сумі 57 174,07 гривень за період з 01.11.2017 по 01.06.2023 рік. Даний борг було реструктуризовано укладанням зі споживачем ОСОБА_1 договору про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого шляхом опалення та гарячого водопостачання №38/2023р./Ц.О.А. строком на 48 місяці. Пунктом 3 цього договору передбачено, що у разі порушення споживачем умов даного договору , підприємство КП «Теплоенерго» має право на примусове стягнення суми заборгованості в судовому порядку. Відповідно до п. 3.2 вищезгаданого договору, споживач здійснює оплату не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Пунктом 3.3 передбачено, що у разі несвоєчасної сплати, підприємством КП «Теплоенерго» буде нараховуватися пеня в розмірі від 0,01% до 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше ніж 100% від загальної суми заборгованості.

Відповідно до розрахунку, сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за вказаною адресою складає: сума боргу на момент укладення договору про реструктуризацію заборгованості 57 174,07 гривень, сума боргу на момент подання позовної заяви, а саме на 01.05.2025 року складає 41 000,00 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 15 738,75 гривень, 3% річних від суми боргу 5 307,53 гривень. Загальна заборгованість складає 62 046,28 гривень.

Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, які підтверджуються наданими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за спожиті послуги, в розмірі 41 000,00 гривень.

Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків в сумі 15 738,75 гривень та 3% річних в сумі 5 307,53 гривень.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг теплопостачання, що складає 62 046,28 гривень, з яких: сума основного боргу у розмірі - 41 000, 00 гривень, інфляційні збитки - 15 738,75 гривень, 3% річних - 5 307,53 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 гривень.

Керуючись ст.ст.141,259,263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість по сплаті за теплопостачання у розмірі 62 046,28 (шістдесят дві тисячі сорок шість) гривень 28 копійок, з яких: 41 000,00 (сорок одна тисяча) гривень основний борг, 15 738,75 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 75 копійок інфляційні збитки та 3% річних в сумі 5 307,53 (п`ять тисяч триста сім) гривень 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін по справі:

позивач Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, юридична адреса: 49000, місто Дніпро, пр.Слобожанський, 29, , р/р № НОМЕР_2 , МФО 320478.

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Костромітіна