Справа № 345/4668/21
Провадження № 22-ц/4808/1688/25
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Бойчука І. В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Кузнєцова В.В.,

з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки по заборгованим аліментам, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року під головуванням судді Миговича О.М. в м. Калуш,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки по заборгованим аліментам.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.12.2019 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн щомісячно, починаючи з 03.10.2018 і до досягнення дочкою повноліття. Проте, вказане рішення ОСОБА_1 не виконується, аліменти на дочку він не сплачує, внаслідок чого утворилася значна заборгованість.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасно сплачені аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 по виконавчому листі №345/4121/19 від 20.12.2019 за період з 02.07.2020 по 22.10.2021 в розмірі 88 100 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 02.07.2020 по 22.10.2021 в сумі 88 100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн за надання правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України 908 грн судового збору.

В лютому 2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року про стягнення неустойки по заборгованим аліментам. В обґрунтування заяви вказав, що заочне рішення було ухвалене без його участі і з огляду на складне матеріальне становище не в змозі оплатити пеню в розмірі 88 100 грн.

Просив у задоволенні позову відмовити частково і зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів до 10 000 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви на перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року залишено без задоволення.

ОСОБА_1 28 липня 2025 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що про розгляд справи ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений, оскільки позивачка ОСОБА_2 навмисно вказувала суду недостовірну адресу його проживання за якою він не проживав. Через це заявник був позбавлений можливості отримати судову кореспонденцію, ознайомитись з позовом, подати заперечення та належним чином реалізувати своє право на захист у судовому процесі.

Вказав, що у розпорядженні заявника перебувають медичні документи в підтвердження його захворювання. Він хворіє з дитинства на епілепсію, що супроводжується періодичними судомами, розладами пам`яті, порушенням концентрації уваги, зниженням розумової працездатності після нападів та має значне погіршення зору, що значно обмежує його здатність до візуального сприйняття інформації, самостійного читання та аналізу складних юридичних документів. Ці обставини, а також об`єктивна відсутність доступу до кваліфікованої юридичної допомоги протягом тривалого періоду унеможливлювали його своєчасну участь у судових засіданнях та отримання інформації про розгляд справи.

Крім того, заявник вказує на свій скрутний матеріальний стан та значне сімейне навантаження. На його утриманні перебуває п`ятеро неповнолітніх дітей, а також дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за найменшим сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім аліментів, що є предметом цієї справи заявник також сплачує аліменти на іншу неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник стверджує, що лише 26.06.2025 під час його перебування на стаціонарному лікуванні дізнався про те, що його стан здоров`я та відповідні медичні документи можуть мати істотне юридичне значення для перегляду рішення суду, зокрема в частині стягнення пені за аліментами. Цю критично важливу інформацію він отримав від юриста, з яким познайомився у медичному закладі. Його стан здоров`я, що проявляється вищезазначеними симптомами істотно ускладнював здатність самостійно аналізувати нормативно-правові акти, судову практику та своєчасно оцінювати юридичні наслідки рішень суду, що було посилено відсутністю належної юридичної допомоги. Зазначені медичні обставини існували на момент винесення заочного рішення, проте їхня юридична значимість стала відома йому лише 26 червня 2025 року. Це дає підстави вважати їх нововиявленими обставинами відповідно до законодавства України, оскільки вони не були і не могли бути відомі йому як обставини, що впливають на результат справи, на час її розгляду.

Зважаючи на те, що про юридичну значимість його медичних документів та їх потенційний вплив на рішення суду заявник дізнався лише 26 червня 2025 року вважає, що тримісячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами має обчислюватися саме з цієї дати.

Просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2021 року про стягнення неустойки по заборгованим аліментам за нововиявленими обставинами та скасувати його.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає зазначену ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що ухвалена з істотним порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи та без належного застосування принципів справедливості та добросовісності, що є порушенням його права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначив, що суд першої інстанції неправомірно обмежився формальним застосуванням норм про перегляд справи за нововиявленими обставинами (ст. 423 ЦПК України), повністю ігноруючи головну підставу для скасування заочного рішення - зловживання процесуальними правами стягувача, що призвело до неналежного повідомлення про розгляд справи.

Вказав, що суд неправомірно відмовив у поновленні строку, посилаючись на ч.3 ст. 424 ЦПК, яка забороняє поновлення строків для нововиявлених обставин, не врахувавши об`єктивні перешкоди.

Зазначив, що суд першої інстанції проігнорував факти недобросовісності стягувача та скрутний стан ОСОБА_1 , що є прямими підставами для скасування або ж зменшення пені згідно з нормами матеріального права.

Вважає, що враховуючи значне сімейне навантаження та скрутне матеріальне становище стягнення повної суми пені у розмірі 88 100 грн є непропорційним, тому суд зобов`язаний застосувати принцип пропорційності, щоб уникнути суттєвого погіршення матеріального забезпечення багатодітної родини апелянта.

Просив скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року. Постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10.11.2021, а саме: поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 про стягнення неустойки по заборгованості по аліментах або, як альтернативний варіант істотно зменшити розмір пені на підставі ч. 2 сг. 196 СК України та ч. З ст. 551 ЦК України на засадах справедливості та пропорційності, враховуючи недобросовісність стягувача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що з доводами апеляційної скарги не згідна і вважає, що це черговий спосіб відповідача і надалі не виконувати рішення Калуського міськрайонного суду від 10.11.2021.

На її думку зазначені апелянтом підстави начебто незаконності ухвали Калуського міськрайонного суду від 13.10.2025 є надумані, такі що не грунтуются на нормах закону, а суд прийшов до цілком правильного рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 .

Звернула увагу, що обставини на які посилається апелянт як на підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами не являються такими в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Вказала, що фактично всі обставини на які посилається апелянт нові, а не нововиявлені. В 2021 році в апелянта на утриманні було лише троє дітей, син народився в 2023 році, дружина з`явилася теж в 2023 році, а один з п`ятьох дітей, який начебто в нього на утриманні - це син його теперішньої дружини від першого шлюбу. Стан здоров`я апелянт згідно наданих ним медичних документів теж відображає лише 2025рік, а не 2021 рік. Крім того немає жодного медичного документа, який б підтверджував, що його стан здоров`я перешкоджав йому в 2020-2021 роках своєчасно сплачувати аліменти чи брати участь повноцінно в розгляді судової справи. Особою з інвалідністю апелянт не являється.

У зв`язку з наведеним ухвалу Калуського міськрайонного суду від 13.10.2025 вважає законною та обґрунтованою і такою , що не може бути скасованою з формальних міркувань апелянта.

Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 13.10.2025 залишити без змін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав з наведених в ній мотивів.

ОСОБА_2 в засідання не з`явилася, хоча була апеляційним судом повідомлена належним чином про день, час і місце розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, ураховуючи таке.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 після спливу трирічного строку з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, враховуючи таке.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Пунктом 1 ч.2 ст. 424 ЦПК України передбачено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (ч.3 ст.424 ЦПК України).

Частиною 2 ст.126 ЦПК України встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що заявник звернувся з заявою про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами після спливу трирічного строку з дня набрання заочним рішенням законної сили, а такі строки поновленню не підлягають вказана заява підлягає залишенню без розгляду. Тому, висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають вимогам законодавства.

При цьому слід вказати, що визначений п. l ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (3 роки) є преклюзивним (присічним) і не може бути поновлений, незалежно від причин його пропуску.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно обмежився формальним застосуванням норм про перегляд справи за нововиявленими обставинами не спростовують факту пропущення заявником строків, які поновленню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення заявника про розгляд справи, наявність у заявника хвороби як нововиявленої обставини, недобросовісність стягувача та скрутне матеріальне становище заявника стосуються обставин справи по суті, яким суд надавав би оцінку при перегляді рішення за нововиявленими обставинами у разі наявності підстав для поновлення строків на подання такої заяви, що в цьому випадку є неможливим.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до обставин, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування або зміни ухвали суду.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують її законності і обґрунтованості. Підстав для її скасування з наведених у скарзі мотивів не встановлено.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у таких випадках покладаються на апелянта.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 605,60 грн до ухвалення судового рішення за результатами розгляду поданої ним апеляційної скарги. Враховуючи наведене, з апелянта на користь державного бюджету України слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанову складено 28 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин