Справа № 519/1583/25
Провадження № 6/519/45/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Волковій Н.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, за участю ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.2025 Південним міським судом Одеської області ухвалено рішення №519/1583/25, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за кредитом у розмірі 40411,00 грн. Заяву мотивує тим, що у неї скрутне матеріальне становище, а саме: обмежений щомісячний дохід, відсутні заощадження чи майно, яке можна реалізувати та не має можливості одноразово сплати повну суму боргу. У зв`язку з чим просила розстрочити виконання рішення суду на двадцять місяців з відстрочкою початку виконання на три місяці.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заява про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2025 Південним міським судом Одеської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за кредитом у розмірі 40411,60 грн, судовий збір у розмірі 1935,49 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5593,00 грн.

Згідно із ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 перелік виняткових обставин зазначених в ЦПК, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним. ЦПК не пов`язує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів. Саме заявники зобов`язані довести зазначений локальний предмет доказування. Скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі №916/190/18.

Так, заявник стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час не має, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на двадцять місяців з відстрочкою початку виконання на три місяці.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу щодо обставини, на які вона посилається, як на підставу для розстрочки виконання рішення суду.

Суд вважає, що викладені заявником обставини (неможливість одним платежем погасити заборгованість) не є безперечною підставою для відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, а тому враховуючи все вищевикладене, доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 208-210, 373 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, за участю ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 27.11.2025.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ