Головуючий у суді першої інстанції: Мазур В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Мазур Ю.Ю., повний текст якого складено 31 березня 2025 року, у справі № 752/15884/22 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що АТ «Універсал Банк» запустило проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.У вказаній анкеті-заяві зазначено, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 70 000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідачка всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином обов`язки перед банком не виконала і має заборгованість, яка станом на 23 червня 2022 року становить 66 507,86 грн., яка складає заборгованість по тілу кредиту. З урахуванням викладеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04 жовтня 2019 року станом на 23 червня 2022 року у сумі 66 507,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2 481,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову АТ «Універсал Банк». Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно вважав встановленим укладення кредитного договору, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів погодження ними усіх істотних умов кредитування. Зазначає, що вона не підписувала Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорту споживчого кредиту, а також Тарифів чорної картки Monobank, в тому числі із використанням електронного цифрового підпису. В матеріалах справи відсутні підтвердження із зазначенням дати та часу одержання нею у електронному вигляді вказаних документів. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг не містить умов кредитування, зокрема, щодо сплати процентів, комісії чи неустойки. Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову АТ «Універсал Банк».

Македон О.А., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк», подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 04 жовтня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці наданий кредит у розмірі 70 000,00 грн., з наданням їй платіжної картки НОМЕР_1 .

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23 червня 2022 року становить 66 507,86 грн., яка складає заборгованість по тілу кредиту.

АТ «Універсал Банк» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04 жовтня 2019 року станом на 23 червня 2022 року у сумі 66 507,86 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 04 жовтня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці наданий кредит у розмірі 70 000,00 грн., з наданням їй платіжної картки НОМЕР_1 .

До позовної заяви АТ «Універсал Банк» додано розрахунок заборгованості за договором, виписку по рахунку, відкритого в банку на ім`я ОСОБА_1 , копію анкети-заяви відповідачки до договору про надання банківських послуг від 04 жовтня 2019 року, Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, роздруківку Таблиці «Чорна картка monobank», Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, копію паспорта та картки платника податків відповідачки.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують узгодження сторонами умов кредитування, наявності та дійсного розміру заборгованості за кредитним договором

Як вбачається з матеріалів справи, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифи і Паспорт споживчого кредиту чорна карта monobank не містять підпису відповідачки ОСОБА_1 .

Підписана відповідачкою анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише її анкетні дані та контактну інформацію. Водночас, вказана анкета-заява не містить положень щодо умов кредитування.

Також, АТ «Універсал Банк» не було доведено підписання відповідачкою Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифів і Паспорту споживчого кредиту чорна карта monobank з використанням електронного цифрового підпису, а також їх вручення відповідачці в електронному вигляді.

Тобто, АТ «Універсал Банк» не доведено погодження сторонам всіх істотних умов кредитування.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, оскільки позовні вимоги АТ «Універсал Банк» обґрунтовані наявними договірними зобов`язаннями з відповідачкою, до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів погодження ними всіх істотних умов договору кредиту, а заявлена до стягнення заборгованість в розмірі 66 507,86 грн., на стягненні якої в повному обсязі наполягало АТ «Універсал Банк», була сформована з урахуванням списання нарахованих процентів за користування кредитом за процентними ставками, які не були погоджені сторонами, у суду першої інстанції були відсутні достатні підстави для стягнення вказаної заборгованості.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги представник АТ «Універсал Банк» також не навів посилань та не надав належних доказів на підтвердження узгодження ними з відповідачкою усіх істотних умов кредитування, в тому числі і щодо розміру і порядку сплати процентів.

З урахуванням викладеного, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 721,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 3 721,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді