_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/118/25
УХВАЛА

18.11.2025

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., розглянувши в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №947/20785/25, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 20.10.2025р. позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 20.09.2024-100001243 від 20.09.2024 у розмірі 8662,50 грн. та судові витрати 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Представник позивача Пархоменко М.А. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши позиції сторін щодо ухвалення у справі додаткового рішення, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення, представник ТОВ «Споживчий центр» Пархоменко М.А. просить вирішити питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Як вбачається з позовної заяви представник позивача зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає суму судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000 гривень.

В прохальній частині позову просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

У позовній заяві відсутні вимоги про стягнення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

До позову не додано жодного доказу на підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги.

«Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду» (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції позивач подав до суду копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025, укладеного між адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «Споживчий центр»; звіт про виконану роботу від 17.10.2025; платіжна інструкція №СЦ00047947 від 21.10.2025, згідно якої ТОВ «Споживчий центр» сплатило адвокатському об`єднанню «ЛЕКС ВЕРІТАС» 6000 гривень за надання правничої допомоги за позовом до ОСОБА_2 .

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 246 ЦПК України щодо поважності причин не подання доказів, заява позивача про ухвалення додаткового рішення не містить поважності причин не подання таких доказів, зокрема договору від 01.04.2025.

Окрім цього, послуги №3 та №4 у звіті від 17.10.2025 не є юридичними послугами.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав:

1) у позовній заяві позивача відсутні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача його витрат на професійну правничу допомогу. Незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18);

2) зміст заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання позивачем доказів, що підтверджують розмір витрат до закінчення судових дебатів у справі (позиція Верховного Суду у справі №285/5547/21).

Керуючись статтями 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» у прийнятті додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №947/20785/25.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Я. В. Бескровний