Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

19 листопада 2025 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., представника заявника Пилипчука Ю.Г., розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2025 року адвокат Пилипчук Ю.Г. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_4 , який після військового нападу російської федерації на Україну та оголошення військового стану був призваний на військову службу та зник безвісти 10 липня 2024 року є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є заявник.

Окрім цього, представник заявника просить зобов`язати Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5 , вказавши батьком дитини ОСОБА_4 .

Необхідність встановлення даного факту представник заявника пов`язує із реалізацією права неповнолітньої дитини на спадщину, оформлення пенсії по втраті годувальника та захисту прав та інтересів цієї дитини.

В судовому засіданні представник заявника не заперечив щодо залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства без розгляду у зв`язку з тим, що вбачається спір про право.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення судового засідання вказані учасники справи повідомлені належним чином. Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, щодо задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заперечили. ОСОБА_3 також заявлено клопотання про розгляд справи її за відсутності, заяву ОСОБА_1 підтримала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В травні 2025 року адвокат Пилипчук Ю.Г. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти.

На обґрунтування вимог заяви посилається на те, що заявник із кінця 2014 року фактично проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 . У період спільного проживання у них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запис про батька ОСОБА_5 вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі СК України).

10 липня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, в районі населеного пункту Новоселівка Перша Покровського району Донецької область зник безвісти ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є біологічним батьком ОСОБА_5 , однак внести відповідний запис про батька можливо виключно за рішенням суду, оскільки ОСОБА_4 зник безвісти в районі бойових дій під час виконання обов`язків з військової служби.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 стосовно неповнолітньої дитини, представник заявника вказав, що встановлення такого факту заявнику необхідно для реалізації права неповнолітньої дитини на спадщину, оформлення пенсії по втраті годувальника та захисту прав та інтересів цієї дитини.

Заяву про встановлення факту ОСОБА_1 пред`явлено до суду за правилами окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною сьомою статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Змістом частини четвертої статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право. Вказаний правовий висновок викладено у змісті постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22).

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23).

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у змісті постанови від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22): «згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».

Таким чином, у порядку окремого провадження підлягають розгляду справи про встановлення фактів, за наявності наступних умов: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Змістом статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим, що, в свою чергу, узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21), від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24), від 09 квітня 2025 року в справі № 213/1448/24 (провадження № 61-12171св24).

Водночас, суд зауважує, що набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Зокрема, факт батьківства чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини може бути встановлений за рішенням суду у разі його смерті (частина перша статті 130 СК України).

Відтак, у разі відсутності відомостей про смерть особи, батьківство якої встановлюється, необхідним є безпосереднє звернення до суду саме із позовом про визнання батьківства (стаття 128 СК України).

Такі правові висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 09 липня 2025 року у справі № 201/1017/25.

З огляду на вищезазначені норми матеріального права та висновки Верховного Суду, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 , факт батьківства якого просить встановити представник заявника, станом на час розгляду справи вважається зниклим безвісти, доказів того, що ОСОБА_4 помер матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що у даній справі існує спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, подану в порядку окремого провадження, слід залишити без розгляду та роз`яснити заявнику її право звернення до суду у порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Романівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з даною заявою вона вправі звернутися до суду в порядку позовного провадження згідно встановлених правил підсудності.

Ухвала може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

П`ятнадцятиденний строк на оскарження даного судового рішення слід обчислювати з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2025 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.В. Ковальчук