Справа № 302/1448/25
Провадження № 2/302/568/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2025 року селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю секретарка судового засідання Липей В.В.,
без участі сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гладких Микола Петрович, до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки
09.10.2025 року представник позивачки-адвокат Гладких М.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Цей позов обґрунтований таким.
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 . Після смерті матері позивачка не зверталася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, бо вважала, що її батько прийняв автоматично спадщину за майно матері у зв`язку з постійним проживанням за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_3 . Після смерті батька позивачка звернулась з заявою про прийняття спадщини до його майна та нотаріусом заведено спадкову справу. 14.07.2025 року приватний нотаріус Хустського РНО видав позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом №5388. Однак позивачці стало відомо, що батько після смерті матері майно не успадкував, оскільки його адреса реєстрації відрізнялася від адреси реєстрації матері, хоча фактично вони проживали разом. Позивачка є єдиним спадкоємцем до майна батьків, при цьому наголошує, що будинки під №,№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в с.Синевир знаходять в одному дворогосподарстві, тому позивачка фактично проживала з батьками.
Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалами Міжгірського районного суду Закарпатської області від :

- 10.10.2025 року позов залишено без руху;

- 24.10.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження;

- 17.11.2025 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Представник позивачки в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі з позицією підтримки позову в повному обсязі.

Відповідач Синевирська сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі сільського голови подав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради з позицією відсутності заперечень щодо позовних вимог та визнання позову.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

Мати позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років у с.Синевир Міжгірського району Закарпатської області, про що 15.05.2018 року виконкомом Синевирської сільради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис №22, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 .

Згідно з довідкою виконкома Синевирської сільради №742 від 12.06.2025 року померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_2 в цьому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрованим, у будинку малолітніх, неповнолітніх та недієздатних осіб немає.

Згідно з випискою з погосподарської книги житлового будинку АДРЕСА_2 від 13.07.2023 року №1210, яка видана виконкомом Синевирської сільради, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 , та була власницею цього житлового будинку, який побудовано до 1990 року на земельній ділянці орієнтовною площею 0,07 га, яка належала також померлій, свідоцтво про право власності на цей житловий будинок сільрадою не видавалось.

Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 заповітів не залишала, спадкові справи до її майна не заводились, а свідоцтва про право на спадщину не видавались, що вбачається з витягів зі Спадкового реєстру №,№83329315, 83329362 від 20.11.2025 року.

Батько позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 68 років у с.Синевир Хустського району Закарпатської області, про що 26.09.2022 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №398, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 .

15.02.2023 року приватний нотаріус Хустського РНО Чіжмарь С.І. зареєстрував спадкову справу №70269539 (номер у нотаріуса 24/2023) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71486944 від 15.02.2023 року.

14.07.2025 року приватний нотаріус Хустського РНО Чіжмарь С.І. видав позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №5388, до майна померлого ОСОБА_3 , а саме цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.1216,1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі N 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17 (провадження N 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19).

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 по справі № 333/8115/21.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.03.2021 по справі № 638/17145/17.

Позивачка вважала, що майно за померлою матір`ю успадкував батько, який фактично проживав з нею, тому і не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, однак померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали різні місця реєстрації проживання.

За вищенаведених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат між сторонами

Суд враховує те, що позивачка за подання цього позову сплатила судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні цього позову до суду, що становить грошову суму 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Синевир Міжгірського району Закарпатської області, строком у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 605 грн 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 28.11.2025 року.

Суддя В. П. Кривка