Справа № 521/4043/25
Провадження №2/523/3515/25
"12" листопада 2025 р. м. Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси в складі
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря Ячменьової Д.В.,
розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,
У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 31.08.2023 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
10 листопада 2025 року позивачка, діючи через свого представника ОСОБА_4 , подала через підсистему «Електронний суд» заяву в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти щодо нього будь-які дії.
В заяві позивачка зазначила, що її позовні вимоги обґрунтовано тим, що батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через хворобливий стан, спричинений непоодинокими випадками гострого порушення мозкового кровообігу, в момент укладення договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 31.08.2023 р. за реєстровим № 2138, був неспроможний розуміти значення своїх дій та/або керувати ними. Після його укладення він, перебуваючи у похилому віці та хворобливому стані, опинився у соціальному становищі людини, в якої відсутнє будь-яке житло, призначене та придатне для проживання а отже, став бездомною особою, чим штучно погіршив своє матеріальне і соціальне становище. Від знайомих, будинки яких розташовані поруч зі спірним будинком, позивачу стало відомо, що до спірного будинку неодноразово навідувалися ріелтори для демонстрації його потенційним покупцям. Отже, є підстави вважати, що впродовж розгляду судом зазначеної справи подарований житловий будинок АДРЕСА_1 може бути відчужений відповідачем на користь третіх осіб та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим поновлення порушених прав дарувальника, захищених рішенням суду.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з нормами ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.
Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені ст.151 ЦПК України.
Відповідно п.п. 3, 4,7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України така заява повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Предметом позову є визнання недійсним договору дарування укладеним між батьком позивачки та відповідачкою.
В обгрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що будинок демонструється ріелторами для покупців, тому майно може бути відчужено відповідачем на користь третіх осіб.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки в підтвердження доводів заяви не надано належних доказів, а тому вимога грунтується на припущеннях, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353 ЦПК України,
Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвалу суду складено та підписано 12 листопада 2025 року.
Суддя