УХВАЛА

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 127/40485/24

провадження № 61-14561ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Благодійної організації «Благодійний Фонд «Час Жити Зараз» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 18 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду

від 30 вересня 2025 року у справі за позовом Благодійної організації «Благодійний Фонд «Час Жити Зараз» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Благодійна організація «Благодійний Фонд «Час Жити Зараз» звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просила стягнути ОСОБА_1 кошти у загальній сумі 1 585 250,34 грн та 8 876,30 доларів США, з яких: кошти за Договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,5347 гектара, що розташована за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Д. Нечая, кадастровий номер: :03:133:0158, яка надана для будівництва та обслуговування будівель торгівлі у розмірі 1 295 335,00 грн; витрати за складання і оформлення договору купівлі-продажу - 23 115,00 грн; - судові збори у справі № 902/1100/23, зокрема 46 669 грн 75 коп. судового збору за подання позовної заяви, 70 004 грн 63 коп. судового збору за подання апеляційної скарги, що разом складає - 116 674,38 грн; інфляційне збільшення суми за договором купівлі-продажу від 02 вересня 2020 року у розмірі

123 876,38 грн; 3% річних суми за договором купівлі-продажу від 02 вересня 2020 року у розмірі 26 249,66 грн; сума за розпискою 8 700 доларів США; 3% річних від суми за розпискою - 176,30 доларів США. Також просила зазначити в резолютивній частині рішення про стягнення 3% річних від сум основних заборгованостей: 1 295 335 грн; 8 700 доларів США, до моменту повного виконання рішення суду, вказавши наступне: «органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у цій справі, проводити нарахування до моменту виконання рішення суду в наступному порядку: в частині стягнення 3% річних від суми основної заборгованості 1 295 335 грн та 8 700 доларів США за формулою: сума непогашеної заборгованості х 3% річних х кількість днів прострочення / кількість днів у відповідному році, починаючи з 22 липня 2024 року, а також судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду

від 30 вересня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.

04 листопада 2025 року засобами поштового зв`язкупредставник Благодійної організації «Благодійний Фонд «Час Жити Зараз» - адвокат Мишковська Т. М. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2025 року, повний текст якої складено 03 жовтня 2025 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що копія повного тексту постанови апеляційного суду надійшла в електронний кабінет 04 жовтня 2025 року о 3:49 год. (субота), що підтверджує наданими доказами.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене та те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В касаційній скарзі представник заявника просить звільнити або зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що Благодійна організація «Благодійний Фонд «Час Жити Зараз» є неприбутковою організацією та перебуває у скрутному матеріальному становищі, що не дозволяє здійснити оплату судового збору. Крім того, на все майно та рахунки благодійної організації накладено арешт.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд наділений правом відстрочення, розстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору лише, щодо фізичних осіб за наявності певних умов та юридичних осіб за наявності підстав визначених пунктом 3 вказаної норми.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11?336апп20), положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом цієї справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а отже у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру необхідно відмовити.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана юридичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі

3028 грн.

Предметом касаційного оскарження є стягнення грошових коштів у сумі

1 585 250,34 грн та 8 876,30 доларів США (що станом на день подання позовної заяви за офіційним курсом НБУ складає 369 342,84 грн), а загалом на загальну суму 1 954 593,18 грн.

Враховуючи викладене, за подання касаційної скарги заявник має сплатити судовий збір у розмірі 58 637,80 грн (1 954 593,18 грнх 1,5%) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Благодійної організації «Благодійний Фонд «Час Жити Зараз» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 вересня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська