З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" листопада 2025 р. Справа № 608/2321/25
Номер провадження2/608/1162/2025
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В позовній заяві вказала, що 19 жовтня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб. В 2023 році шлюб між сторонами було розірвано. За час спільного проживання та перебування у шлюбі сторонами в 2020 році було спільно набуто трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 103,2 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м, що стверджується Інформацією та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2020 №445663944 та №200579350.
Оскільки дане рухоме майно було придбане у шлюбі, тому позивачка просить визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України.
Крім того, на адресу суду повернулася судова повістка з відміткою листоноші про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та справу можливо розглянути у його відсутності.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19 жовтня 2013 року.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області №608/2584/23 від 07 листопада 2023 року шлюб розірвано.

За час спільного проживання та перебування у шлюбі, 20 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 було укладено Інвестиційний договір на будівництво торгово-офісного закладу з надбудованими квартирами по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 набув право власності на трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 103,2 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м, що стверджується Інформацією та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.09.2020 №445663944 та №200579350.

Частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України трактує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 60 СК України визначено що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення змісту статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20), конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, документально підтверджені судові витрати (квитанція ID:3239-9789-0101-3397 АТ «Таскомбанк» від 04.10.2025) в сумі 4644,00 гривень підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 70, 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, задоволити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , жителькою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 4644 (чотирьох тисяч шестисот сорока чотирьох) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2321/25

Заочне рішення набрало законної сили « » року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію заочного рішення видано « » р.

Секретар: