Справа №567/699/25
Провадження №2/567/361/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих неправомірним заволодінням правом користування земельною ділянкою

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить про стягнення 6548,16 грн. у рахунок відшкодування завданих збитків.

В обґрунтування позову зазначають, що 26 листопада 2012 року, між ним, ОСОБА_1 та приватним сільськогосподарським підприємством «Оріана» укладено договір оренди землі, кадастровий номер :09:002:0095, площею 2,20 га, яка знаходиться на території Оженинської сільської ради Острозького району (Рівненського району). Вказаний договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Острозькому районі про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 26.11.2012 року, № 03627. Однак, йому мені стало відомо, що всупереч його волі компанія Starwell Enterprises Limited, яка фактично була власником агрохолдингу, засновником якої є відповідач - ОСОБА_2 до складу якого входило ПСП «Оріана», 28.02.2013 року уклала інвестиційний договір з компанією Rempton Holdings Limited та Noex Capital Limited, відповідно до умов якого передали землі орендодавців, в тому числі і його, в користування Noex Capital Limited. Внаслідок укладення інвестиційного договору від 28 лютого 2013 року порушені його права, як власника земельної ділянки, адже своєї згоди на укладення такого договору (предметом якого є право користування його ділянкою) він не надавав, у зв`язку із чим просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 6548,16 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 09.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, у поданому відзиві, що він є неналежним відповідачем по даній справі, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, визначивши юридичну природу правовідносин і закон який їх регулює, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Так, позивач у своєму позові посилається на укладення між ним та ТОВ «АГРО XXІ» договору оренди земельної ділянки. Також, що нещодавно йому стало відомо про те, що його земельна ділянка була передана в користування Noex Capital Limited без його згоди, внаслідок чого йому було завдано збитки.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 17 вищевказаного Закону України, об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено права права та обов`язки орендаря, орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико культурного призначення, водного фонду; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також відповідному територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом також і орендну плату за водний об`єкт; виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки.

Натомість, з досліджених в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , як фізична особа, не є орендарем за договором оренди, який був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРО XXІ».

Слід зазначити, що частиною 1 ст. 407 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і фізичною особою, юридичною особою (далі - землекористувач).

Згідно ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право вимагати від землекористувача використання її за призначенням, встановленим у договорі. Власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Власник земельної ділянки зобов`язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав.

Проте, із поданих позивачем документів не вбачається зареєстрованих у встановленому законом порядку правовідносин ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та ТОВ «АГРО XXІ», чи укладення певних правочинів, з чого слідує, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у даній судовій справі.

Окремо слід зазначити, щодо посилання ОСОБА_1 на інвестиційний договір від 28 лютого 2013 року, який укладений з компаніями нерезидентами на російській мові.

Положеннями ч. 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 9 ЦПК України та ч. 1ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом. Частиною 1статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Згідно з частинами 3, 4 ст.14 Закону України «Про засади державної мовної політики», сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч.3ст.8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Отже, Законом встановлено вимоги, відповідно до яких сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У свою чергу, із наданих ВССУ роз`яснень, які викладені у листі «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року слідує, що суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою. Тобто, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пункту 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року, діловодство в суді ведеться державною мовою, крім випадків, передбачених законодавством України. У діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином документ, який є предметом (підставою) позову, не перекладений з російської мови на українську мову та не засвідчений належним чином в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат», а тому не є належними документом, оскільки не оформлений в установленому законом порядку.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у разу відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Представник відповідача у поданому відзиві просив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 25000 грн., однак жодних доказів про оплату відповідачем послуг у вказаному розмірі не подав, як і не надав опису виконаних робіт, та що конкретно входило до їх об`єму, тому вказані витрати не підлягають стягненню із позивача.

Керуючись наведеним та статтями 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування збитків завданих неправомірним заволодінням правом користування земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.11.2025.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.