Справа № 355/1734/25
Провадження № 2/355/1013/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

секретаря судового засідання Верби Ю.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно -

УСТАНОВИВ:

13.08.2025 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом про визнання права власності на майно. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 було реалізоване право на приватизацію житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 .

16.12.1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 виготовленого радгоспом ім.. «Леніна». Згідно даного свідоцтва співвласниками житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 являються: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 .. Зазначене свідоцтво в подальшому було зареєстроване в органах БТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки, ОСОБА_2 . Після смерті сина, ОСОБА_2 позивачка звернулася до Баришівського районного суду Київської області з позовом про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

07.02.2012 року рішенням Баришівського районного суду Київської області, справа №2-128 за позивачкою було визнано право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка відповідно до ст.. 1270 ЦК України звернулася до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

31.07.2025 року ОСОБА_5 державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори на ім`я позивачки було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 .

Отже на даний час позивачці ОСОБА_1 належить в сукупності 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 .

1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виготовленого радгоспом ім.. «Леніна» від 16.12.1993 року належить сину позивачки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який з 1998 року по даний час не зареєстрований та не проживає в АДРЕСА_1 .

Інша 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виготовленого радгоспом ім.. «Леніна» 16.12.1993 року належить сину позивачці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який з 2008 року по даний час не зареєстрований та не проживає в АДРЕСА_1 .

Факт не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 понад десять років підтверджується довідкою №82 від 31.07.2025 року виданою Лукашівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області.

Позивачка ОСОБА_1 вільно та відкрито користується цілим (в тому числі й частками будинку належним відповідачам) житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1 , здійснює догляд за будинком, проводить поточні ремонти, обробляє земельну ділянку біля будинку, сплачує комунальні послуги.

За час проживання в будинку позивачкою постійно проводиться ремонт житлового будинку, підтримується будинок в належному стані, обробляється земельна ділянка біля будинку.

Відповідачі по справі будинком не користуються, не утримують його в належному стані, не обробляють земельну ділянку біля житлового будинку, не сплачують комунальні послуги.

Весь тягар по утриманню цілого спадкового будинку ліг на позивачку.

Земельна ділянка (ціла частка) площею 0,1223 га. розташована під житловим будинком по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :11:002:0067 перебуває у власності позивачки.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.08.2025 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 17.09.2025р. та відкладалося із-за неявки відповідачів.

04.11.2025 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 17.11.2025 року.

17.09.2025 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_6 - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника.

Відповідачі до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином згідно чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання

відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 .12.1993 року було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 виготовленого радгоспом ім. «Леніна». Згідно даного свідоцтва співвласниками житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 являються: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 07.12.2012 р., справа №2-128 за позивачкою ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-14).

Відповідно до витягу №36836427 від 19.12.2012 р. виданого Баришівським БТІ 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2025 року 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 перейшла у власність позивачки ОСОБА_1 (а.с. 16).

Зі змісту державного акту на право власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 , площею 0,1223 га., кадастровий номер :11:002:0067, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, вбачається, що власником земельної ділянки є ОСОБА_1 (а.с. 23).

Відповідно до довідки №82 від 31.07.2025 виданої Лукашівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_7 з 1998 року не проживає в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 2008 року не проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 319, 322 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власність зобов`язує, тягар утримання майна лежить на власникові.

Так, частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, позивач в позовних вимогах не просить стягнути судовий збір з відповідачів. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду з вищевказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_2 , право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 87,0 кв. м.., житловою площею 37,7 кв.м. розташований по АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева