Справа № 459/2060/25
Провадження № 2/459/573/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Лель Г.В.,

представника позивача Кондрат Л.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 3370713 від 07.12.2021 в розмірі 20003,50 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено договір № 3370713 у електронній формі в особистому кабінеті позичальника, підписанням якого відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позикодавець належним чином виконав умови договору, відповідач своїх зобов`язань не виконує, грошові кошти не повертає, проценти не сплачує.

26.07.2024 було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3370713. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за вказаним договором. Зокрема, до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним вище договором в розмірі - 20003,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 15003,50 грн. Крім суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором просив стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала за підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначила, що кошти були зараховані на банківську карту відповідача, для укладання договору інша особа могла використати дані відповідача лише за умови повідомлення останньою їй таких, підтвердження нею таких даних, а отже, тільки за згодою відповідача.

Відповідач позов не визнала, заперечила щодо його задоволення. Пояснила, що кредитного договору не укладала, кошів не отримувала, про такий дізналася в телефонному режимі від колекторської компанії, її особистий кабінет Приват 24 було зламано невідомою особою. З приводу вчинення шахрайських дій нею у 2021 році було подано заяву в поліцію. Вказала, що паспортні дані, вказані в оспорюваному договорі належать їй, проте номер телефону та адреса електронної пошти - ні. Доступ до її персональних даних мала лише вона та її чоловік.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що є братом відповідача, йому телефонували з різних компаній, та повідомляли про те, що його сестра отримала кредит. ОСОБА_1 ніяких кредитних договорів не укладала та коштів не отримувала. Вона на його прохання намагалася увійти у мобільний додаток Приват24, проте не змогла його зробити, оскільки її персональні дані було змінено.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 07.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 3370713 (індивідуальна частина). Відповідно умов договору сума кредиту становить 5000,00 грн, строк кредиту - 7 днів (п.1.3 договору), дата повернення кредиту - 14.12.2021, проценти за користування кредитом - 3,50 грн грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 1.6 договору про споживчий кредит №3370713 від 07.12.2021 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.3.1 договору продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua//documents і є невід?ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування 3, 7, та 15 днів зі сплатою комісії та відсотку від поточного залишку кредиту - 3,00, 5.00, та 10.00 відповідно. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору (п. 2.3.1.3.). Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. (п. 2.3.1.2).

Згідно з п 2.3.2 договору Розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(i) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1Договору та розділу 6 Правил;б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком.

Відповідно до п. 2.4.1. Позичальник зобов?язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

Відповідно до п. 4.2 договору у разі прострочення Позичальником зобов?язань зі сплати заборгованості згідно з умовам Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв?язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов?язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов?язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов?язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Відповідно до додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 3370713 від 07.12.2021 Графіку платежу, датою платежу є 07.12.2021, сума кредиту - 5000,00 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 7, проценти - 3,50 грн, разом - 5003,50 грн.

На підтвердження існування вищевказаних договірних відносин між сторонами позивачем надано копію Паспорту споживчого кредиту № 3370713 від 07.12.2021.

Відповідно до заяви-анкети на кредит № 3370713 від 07.12.2021 відповідачем обрано розмір кредиту, строк кредитування, надано свої анкетні дані, номер телефону, адресу електронної пошти, адресу реєстрації.

Згідно із квитанцією № позивачем перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 5000,00 грн.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтверджується, що ОСОБА_1 акцептовано одноразовим ідентифікатором R74422, який відправлено 07.12.2021 на номер телефону НОМЕР_2 .

Згідно із відомостями про щоденні нарахування за договором № 3370713 та розрахунком заборгованості заборгованість відповідача становить 20003,50 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 5000,00 грн, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15003,50 грн.

26.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників , строк виконання за якою настав, або виникне в майбутньому, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників.

Відповідно до реєстру боржників - Додатку №3 до Договору факторингу 26-07/2024 від 26.07.2024 сума заборгованості ОСОБА_1 на підставі договору № 3370713 від 07.12.2021 становить 20003,50 грн, з яких: сума виданого кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за процентами - 15003,50 грн.

Відповідно до хронології вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 3370713 від 07.12.2021 встановлена послідовність дій, вчинених позичальником для укладення вищевказаного договору.

Згідно з інформацією АТ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали суду від 07.10.2025 ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту №

НОМЕР_3 , номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період 07.12.2021 - по 07.01.2022 - 76, який був/є фінансовим. Номер телефону НОМЕР_2 не знаходиться/знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 , по рахунку(ах) НОМЕР_4 було зарахування коштів на суму 5000,00 грн від 07.12.2021.

Відповідно до виписки по карті № 417108 ОСОБА_1 07.12.2025 здійснено переказ коштів у розмірі 5000,00 грн з коментарем «Виплата займа Мілоан».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію"(далі - Закон).

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положенням ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, документи, надані позивачем, містять відомості про те, що право вимоги за кредитом відповідача увійшло до пакету передачі активів на користь позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (у редакції, чинній станом на 27 травня 2022 року; далі - Положення № 705) користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, зазначено, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на неукладеннянею кредитного договору, оскільки договір про споживчий кредит № 3370713 від 07.12.2021 укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний останньою одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на її особистий телефонний номер, який, в свою чергу, відповідно до інформації АТ «ПриватБанк», є фінансовим номером, на який відправлялася інформація про підтвердження операції за платіжною картою. Використання такогоодноразового ідентифікатора неможливе без проходження попередньої реєстрації та без здійснення входу нею на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

На підтвердження факту неукладення відповідачем договору № 3070713 остання посилається на звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій, однак таке не заслуговує на увагу суду, оскільки, відповідно до витягу із ЄРДР № 0000529 від 31.12.2021, ОСОБА_1 із заявою до поліції 31.12.2021 звернулася з приводу того, що з її банківської карти 05.12.2021 невідома особа викрала грошові кошти у розмірі 39000,00 грн, тоді як оспорюваний договір укладено 07.12.2021 та того ж дня на картковий рахунок відповідача було перераховано кошти, у розмірі 5000,00 грн, які в подальшому було перераховано на інших рахунок, що підтверджується випискою АТ «Приватбанк».

Наведене спростовує показання свідка ОСОБА_2 щодо не укладання відповідачем оспорюваного кредитного договору.

Також судом враховано, що згідно із поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, її персональні дані були відомі третій особі, що може свідчити про те, що відповідач, як володілець та користувач банківської картки, наданням такої інформації сприяла у доступі до її карткового рахунку, що дало змогу ініціювати укладання оспорюваного договору та здійснення в подальшому платіжних операцій іншою особою.

За таких обставин, керуючись п. 4. ст. 611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача спірної суми коштів, а отже, про задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат у справі, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач поніс витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правову допомогу у сумі 2422,40 грн та 13000,00 грн відповідно.

Розмір витрат на правову допомогу підтверджується: договором № 02-07/2024 про надання правової до від 02.07.2024, прайс-листом адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс».

Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити співмірності їх розміру.

Враховуючи задоволення позову, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду України у справі №826/2689/15 від 09.04.2019 року.

Крім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2420,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №3370713 від 07.12.2021 у розмірі 20003,50 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; 15003,50 грн - заборгованості за нарахованими процентами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 13000,00 грн витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ)

Відповідач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 17.11.2025.

Суддя: В. В. Грабовський