Справа № 392/2093/24
Провадження № 2/392/302/25
13 листопада 2025 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої: судді Кавун Т.В.,
секретар Стець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку, визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням в гуртожитку та зняття з реєстрації місця проживання,
05.12.2024 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» заснований на державній формі власності у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР від 24.07.1951 за №2659-1287 та наказу Другого головного управління при Раді Міністрів СРСР від 01.08.1951 за №3 і підпорядковане Міністерству енергетики та вугільної промисловості України.
Кабінетом Міністрів України 09.06.2000 за №256-р затверджено поданий Мінпаливенерго проект будівництва «Підприємства на базі Новокостянтинівського родовища уранових руд Східного гірничо-збагачувального комбінату», який розроблено Українським науково-дослідним і проектно-вишукувальним інститутом промислової технології та рекомендований до затвердження Центральною службою Укрінвестекспертизи.
До об`єктів проекту будівництва ввійшло житло та інші об`єкти соціальної сфери, до яких також віднесено і відомчий гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 .
На даний час в одній частині гуртожитку тривають ремонтні роботи з реконструкції, в іншій частині гуртожитку проживають його мешканці - як працівники Новокостянтинівської шахти, так і інші.
01.09.2014 між ДП «Схід ГЗК» та ОСОБА_1 укладено договір №94 найму житлового приміщення, у відповідності до якого ОСОБА_1 надається у тимчасове користування житло - койко-місце в кімнаті загального блоку № НОМЕР_1 в гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» за адресою АДРЕСА_1 . Термін дії договору 20 місяців: до 01.05.2016, в разі відсутності заперечень з обох сторін протягом місяця до закінчення терміну дії договору, даний договір вважається продовженим на той же термін. Відповідач продовжувала проживати у гуртожитку за погодженням позивача.
Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав надавши в тимчасове користування кімнату № 403, в подальшому, після переселення мешканців гуртожитку у зв`язку з реконструкцією гуртожитку, у кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .
За час проживання в гуртожитку згідно до укладеного договору та користування комунальними послугами ОСОБА_1 нараховувалась відповідна плата, яку відповідачка спочатку здійснювала в повному обсязі або частково, в подальшому - взагалі припинила здійснювати оплату.
Підприємство раніше вже зверталося до Маловисківського районного суду Кіровоградської області про стягнення з відповідача заборгованості за користування комунальними послугами та проживання в гуртожитку починаючи з 01.06.2015 станом на 01.06.2018 в сумі 17 647,23 гривень.
Маловисківським районним судом було відкрито провадження у справі №392/894/18 та за результатами її розгляду винесено заочне рішення від 07.06.2019 про задоволення позовних вимог в сумі 17 647,23 гривень.
Починаючи з 01.06.2018 року у зв`язку із не оплатою ОСОБА_1 заборгованості Підприємству за користування комунальними послугами та проживання в гуртожитку станом на 01.12.2024 за відповідачем налічується дебіторська заборгованість в сумі 15 034,47 гривень, яка згідно із наданим розрахунком до позову фактично виникла з 01 червня 2018 року.
З боку відповідачки не вживалися відповідні заходи з повного погашення боргу, нею систематично не здійснюється оплата за комунальні послуги та за проживання в гуртожитку із відповідними нарахуваннями в місяці. Вона була попереджена про те, що порушує внутрішні вимоги для проживання мешканців гуртожитку та умови договору №94 найму житлового приміщення визначені сторонами.
Попередження як усні так і письмові відповідачкою ігноруються: попередження- вимога про погашення боргу не виконана, станом на 01.12.2024 сума боргу за проживання в гуртожитку збільшилася до 15 034,37 гривень.
За інформацією завідуючої гуртожитком, відповідач не проживає в гуртожитку з вересня місяця 2020 року. Житлове приміщення нею не звільнено, у кімнаті залишені особисті речі, відповідач більше 4 років не проживає у гуртожитку без поважних причин, інтересу до кімнати тривалий час - з вересня 2020 року, не проявляє, про поважні причини відсутності не повідомляла керівництво.
Відповідач, зареєстрована у відомчому гуртожитку - АДРЕСА_2 .
Фактична реєстрація відповідача у кімнаті відомчого гуртожитку позивача та не звільнення кімнати в гуртожитку створює перешкоди в оформленні правовстановлюючих документів підприємства, а також позбавляє права користуватися та розпоряджатися належним йому майном.
Факт часткової сплати за житлово-комунальні послуги до вересня 2020 року доводить, що відповідач не втрачала інтерес до спірного жилого приміщення, хоча і не постійно проживала у гуртожитку.
Тому, просять суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ДП «Схід ГЗК» заборгованість за користування комунальними послугами та за проживання у гуртожитку з червня 2018 року в сумі 15 034,47 гривень, визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № НОМЕР_1 у відомчому гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» та зняти ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою кімната АДРЕСА_3 .
Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи у її відсутність не подала, тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
01.09.2014 між ДП «Схід ГЗК» в особі директора шахт Смолінської та Новокостянтинівської та ОСОБА_1 укладено договір № 94 найму житлового приміщення за умовами якого наймодавець надає наймачу в гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» у тимчасове користування житло койко-місце в кімнаті загального блоку № НОМЕР_1 за адресою по АДРЕСА_1 .
Відповідно до умов зазначеного договору плата наймачем за користування приміщенням сплачується на підставі встановлених тарифів за проживання та розрахунків за використанні енергоносії (за надання комунальних послуг) до банку на розрахунковий рахунок Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» або за заявою наймача відраховується із заробітної плати. Оплата здійснюється не пізніше 10 числа кожного наступного місяця (п.2.1 та 2.2 договору).
Згідно з п.4.3 договору в разі виникнення заборгованості за проживання в гуртожитку більше ніж два місяці, та ігнорування наймачем попередження про існування заборгованості, Наймач підлягає виселенню, а сума заборгованості - примусовому стягненню.
З метою дотримання мешканцями гуртожитку внутрішніх та встановлених згідно із законодавством вимог згідно із наказом від 12.07.2011 за №314 затверджено та введено в дію «Тимчасове положення про порядок поселення та виселення з гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» та «Тимчасові правила внутрішнього розпорядку гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК». З даними документами ОСОБА_1 ознайомлена під підпис 15.07.2011 року (№57 запису в журналі).
Рішення набрало законної сили 09.07.2019.
Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за користування комунальними послугами та проживання у гуртожитку, а саме: за період з 06.2018 по 12.2018 нараховано 3895,61 гривень, оплачено 1045,71 гривень, борг 2849,90 гривень; за період з 01.2019 по 12.2019 нараховано 8131,90 гривень, оплачено 894,19 гривень, борг 7237,71 гривень; за період з 01.2020 по 12.2020 нараховано 4630,06 гривень, оплачено 0,00 гривень, борг 4630,06 гривень; за період з 01.2021 по 12.2021 нараховано 63,48 гривень, оплачено 0,00 гривень, борг 63,48 гривень; за період з 01.2022 по 12.2022 нараховано 253,22 гривень, оплачено 0,00 гривень, борг 253,22 гривень; за період з 01.2023 по 12.2023 нараховано 0,00 гривень, оплачено 0,00 гривень, борг 0,00 гривень.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умови договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Постановою Кабінету міністрів України № 498 від 20 червня 2018 року затверджено Примірне положення про користування гуртожитками (далі Положення).
Згідно пунктом 7 Положення, користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера.
Пунктом 10 Положення передбачено, що наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право: на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; на відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного утримання гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства; на переобладнання і перепланування жилих приміщень у гуртожитку відповідно до статей 100 і 152 Житлового кодексу Української РСР; на користування на рівних умовах допоміжними приміщеннями, обладнанням та інвентарем гуртожитку.
Відповідно до п. 11 Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Згідно пункту 15 Положення, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Отже, плата за користування гуртожитками встановлюється на договірних засадах.
Судом встановлено, що 01.09.2014 між сторонами укладено договір № 94 найму житлового приміщення, однак внаслідок порушення умов договору у відповідача утворилась заборгованість в сумі 15 034,37 гривень, а тому з неї на користь позивача необхідно стягнути борг за користування комунальними послугами та за проживання в гуртожитку.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач не проживає у гуртожитку більше 4 років без поважних причин, інтересу до кімнати тривалий час з вересня 2020 року не проявляє.
Згідно відповіді міського голови Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 30.12.2024 за 11-06/2102, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання зареєстрована по АДРЕСА_2 .
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня 2015 року № 21-1438а15 та від 01 березня 2016 року № 21-5446а15 (825/1335/13-а) та підтримана у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №820/6316/15, провадження № К/9901/7710/18, від 22 березня 2018 року у справі №815/2309/17, провадження № К/9901/1010/18.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право власності або користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти особу з реєстрації за місцем проживання можна лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у зв`язку з її виселенням (добровільно чи у примусовому порядку).
У статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 в справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна».
Враховуючи, що відповідач згідно паспорта громадянина України зареєстрована, але не проживає у гуртожитку, без поважних причин більше року, суд вважає, за можливе визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № НОМЕР_1 у відомчому гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» та зняти її з реєстрації місця проживання за адресою по АДРЕСА_2 у відомчому гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК».
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за договором № 94 найму житлового приміщення, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за проживання та комунальні послуги, з червня 2018 року, у гуртожитку не проживає, доказів на спростування доводів позивача до суду не надала, а тому позов ДП «Схід ГЗК» підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
При звернені до суду з позовом позивачем не сплачено судовий збір, доказів що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, до суду не надано.
З прохальної частини позовної заяви, вбачається, що позивачем заявлено три позовні вимоги, а саме про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в розмірі 3028,00 грн.
Відповідно статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, справляється судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 3028 грн і не більше 1059800 грн. За подання до суду позову немайнового характеру юридичною особою, справляється судовий збір 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028 грн.
Отже, при зверненні до суду сторона позивача повинна була сплатити судовий збір за три позовні вимоги у розмірі 9 084,00 гривень.
Водночас, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), тобто (9084,00*0,8=7 267,2).
Таким чином, на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 7 267,2 гривень. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, стягнення судового збору підлягає з відповідача.
Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Схід ГЗК» заборгованість з червня 2018 року за користування комунальними послугами та за проживання у гуртожитку Новокостянтинівської шахти в сумі 15 034,47 гривень.
Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № НОМЕР_1 у відомчому гуртожитку Новокостянтинівської шахти ДП «Схід ГЗК» по АДРЕСА_1 .
Зняти ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: кімната АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 7 267,2 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Т.В. Кавун