Справа № 645/6912/25
Провадження № 2-ві/645/10/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Ульяніч І.В.,

за участі секретаря судового засідання Циганок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шевченко Г.С. у справі №645/6912/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Немишлянського районного суду м.Харкова Шевченко Г.С. знаходиться цивільна справа № 645/6912/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

19.11.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Шевченко Г.С. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначено, що суддя Шевченко Г.С. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки є знайомою цивільного чоловіка Позивача (колишнього судді ОСОБА_3 ) - Водяницької О.О., який має вплив на суддю і може бути побічно заінтересований у результаті розгляду справи (так, зокрема вже на початку розгляду справи суддею чомусь продовжується строк на виправлення недоліків в Позовній заяві).

Ухвалою судді Немишлянського районного суду м.Харкова Шевченко Г.С. від 19.11.2025 року, заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - визнано необґрунтованою. Передано заяву про відвід для вирішення питання суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 року для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко Г.С. визначено суддю Немишлянського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі; суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши доводи, викладені в заяві, а також докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки відвід належним чином не вмотивований з огляду на наступне.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36,37 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Статтею 2 цього закону передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Судом встановлено, що згідно ухвали суду від 03.11.2025 року відкрито провадження по данній справі та призначено підготовче судове засідання на 01.12.2025 року. Відповідач ОСОБА_4 в своїй заяві про відвід судді Шевченко Г.С. зазначає, що під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, існує упередженість судді, оскільки суддя Шевченко Г.С. є знайомою цивільного чоловіка позивача ОСОБА_3 , який є колишнім суддею та має вплив на суддю Шевченко Г.С. і може бути побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід судді Шевченко Г.С., оскільки обставини, на які посилається відповідач, в якості підстав для відводу судді, відповідачем не підтверджені, інших підстав для відводу, передбачених ст. 36, 37 ЦПК України, не зазначено. Підстави зазначені в заяві не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді та не може бути підставою для відводу.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Враховуючи, що передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, вважаю заяву про відвід необґрунтованою, у задоволенні відводу слід відмовити, а розгляд даної справи продовжити в тому ж складі суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.4, 12, 36, 39, 40, 258, 259 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шевченко Г.С. у справі №645/6912/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Ульяніч