Справа № 459/3718/25
Провадження № 4-с/459/12/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Демяновської Ю.Д.,

за участю секретаря Гук Т.Я.,

представника заявника Гулкевич Н.І.

представника боржника Максимишин І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький скаргу АТ КБ «Приватбанк» на дії державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковського Богдана Андрійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2025 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із скаргою, якою просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковського Б.А. про закінчення виконавчого провадження №49986676 від 08.08.2025 року; направити виконавчий лист №459/2623/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № CGZ0GА від 02.04.2008 року в розмірі 20704,70 доларів США до Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого стягнення боргу. Скаргу мотивовано тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18 листопада 2015 року по справі №459/2623/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № CGZ0GА від 02.04.2008 року в розмірі 20704,70 доларів США, що за курсом 21,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.06.2015 року складає 436455,14 грн. Вказує, що 29.01.2016 начальником відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції Пограничним Василем Ігоровичем було відкрито виконавче провадження № 49986676 з примусового виконання виконавчого листа №459/2623/13-ц, виданого 09 грудня 2015 року на підставі вказаного рішення суду. 08 серпня 2025 року державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Б.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49986676 у зв`язку з фактичним виконанням в повному об`ємі рішення суду. Однак, вважає, що рішення суду від 18 листопада 2015 року не виконане, оскільки судовим рішенням стягнуто кредитну заборгованість у іноземній валюті, а саме в розмірі 20704,70 доларів США, тому сплата боржником заборгованості на виконання рішення суду повинна здійснюватися в національній валюті з прив`язкою до офіційного курсу станом на дату платежу. Зазначає, що у даному виконавчому провадженні на погашення заборгованості надійшло лише 10690,31 доларів США, таким чином, були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

10.11.2025 року надійшов відзив на скаргу, у якому представник Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції висловився про те, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач скористався своїм правом та визначив суму заборгованості, яка підлягає стягненню у розмірі 436455,14 грн, яку останньому і було перераховано на рахунок. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні скарги. Одночасно просив проводити розгляд справи у його відсутності.

20.11.2025 надійшло заперечення від представника боржника, яким вона просить відмовити у повному обсязі у задоволенні скарги АТ КБ «Приватбанк». Зазначає, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.11.2015 у справі № 454/2623/13-ц позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CGZ0GА від 02.04.2008 року в розмірі 20704 (двадцять тисяч сімсот чотири),70 доларів США, що за курсом 21,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2015 року складає 436455,14 грн. Вищезазначене судове рішення набрало законної сили і не оскаржувалося позивачем. 29.01.2016 начальником ВДВС Сокальського РУЮ Пограничним В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49986676 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку суми 436455,14 грн. Зазначена постанова банком не оскаржувалася і виконання судового рішення здійснювалось на підставі вищезазначеної постанови. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На момент ухвалення рішення від 18.11.2015 у справі № 454/2623/13-ц Червоноградським міським судом Львівської області існувала усталена судова практика Верховного Суду, судами стягувалась заборгованість у валюті (доларах США) і зазначався еквівалент на момент ухвалення рішення в національній грошовій одиниці. Вказує, що в судовому рішенні Червоноградського міського суду Львівської області від 18.11.2015 у справі № 454/2623/13-ц відсутній прислівник еквівалентно, а судом визначено усталену суму 436455,14 грн стягнення на момент ухвалення рішення, у постанові від 29.01.2016 ВДВС Сокальського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП № 49986676 зазначена сума 436455,14 грн, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , тому доводи та вимоги банку щодо протиправності постанови державного виконавця Сокальського ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Стемковського Богдана Андрійовича від 08.08.2025 про закінчення виконавчого провадження № 49986676 - є незаконними та не підлягають до задоволення.

Представник АТ «ПриватБанк» в судовому засідання скаргу підтримав повністю і просив задоволити.

Представник боржника в судовому засіданні заперечила скаргу в повному об`ємі з підстав вказаних у письмовому запереченні, поданому суду.

Державний виконавець Стемковський Б.А. у судове засідання не з`явився. У відзиві на скаргу начальник Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просив проводити розгляд скарги за відсутності представника відділу.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, встановивши фактичні обставини, дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.11.2015р. у справі №454/2623/13-ц з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором CGZOGA від 02.04.2008 року в розмірі 20704 (двадцять тисяч сімсот чотири), 70 доларів США, яка складається з наступного: 10887 (десять тисяч вісімсот вісімдесят сім), 88 доларів США - заборгованість за кредитом; 3077 (три тисячі сімдесят сім), 53 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 236 (двісті тридцять шість), 46 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5505 (п?ять тисяч п?ятсот п?ять), 60 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов?язань за договором; штрафи: 11 (одинадцять),86 доларів США - фіксована частина; 985 (дев?ятсот вісімдесят п?ять),37 доларів США - процентна складова, що за курсом 21,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2015 року складає 436455 (чотириста тридцять шість тисяч чотириста п?ятдесят п`ять), 14 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3654,00 грн. судового збору.

29.01.2016 начальником ВДВС Сокальського РУЮ Пограничним В.І. за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відкрито виконавче провадження №49986676 з виконання виконавчого листа №459/2623/13-ц, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 09.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором CGZOGA від 02.04.2008 року в розмірі 20704,70 доларів США, що за курсом 21,08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2015 року складає 436455 грн.

08.08.2025 року державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковським Б.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49986676 керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно змісту мотивувальної частини вказаної постанови, боржник повністю сплатив заборгованість, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір.

Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 після відкриття виконавчого провадження № 49986676 (у період з 29.01.2016 по 10.10.2025) для погашення заборгованості за кредитним договором надійшло 132,10 доларів США.

З виписки по рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що у період дії виконавчого провадження № 49986676 на погашення заборгованості надійшло 10558,21 доларів США

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За правилами п.1 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Згідно зі ст.192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у ст.533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях: якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Виконавче провадження №49986676 відкрито за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 листопада 2015 року, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №CGZOGA від 02.04.2008 року в розмірі 20704,70 доларів США, що за курсом 21,08 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2015 року складає 436455,14 грн.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, суд вирішив стягнути з боржника грошові кошти саме в іноземній валюті, а тому, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц.

При цьому, погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, боржник повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року по справі №750/2000/18 (провадження №61-38514св18).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 у справі №761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц, №464/3790/16-ц та №373/2054/16-ц вказала на те, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

Перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, у період дії виконавчого провадження № 49986676 на погашення заборгованості надійшло 10690,31 доларів США.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що постановою державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковського Б.А. від 08.08.2025 року закінчено виконавче провадження №49986676, без фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно із виконавчим документом, а тому така є неправомірною та підлягає скасуванню, відтак скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Доводи державного виконавця про те, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач зазначив суму боргу у розмірі 436455,14 грн, яка і була стягнута у даному виконавчому провадженні, не заслуговують на увагу, так як таке суперечить приписам п.1 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких виконавче провадження підлягає закінченню лише у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а не заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Щодо вимоги стягувача про направлення виконавчого листа №459/2623/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № CGZ0GА від 02.04.2008 року в розмірі 20704,70 доларів США до Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого стягнення боргу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Таким чином, вимога про направлення виконавчого листа до Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого стягнення боргу є передчасною, тому у задоволенні такої слід відмовити.

Разом із тим, у відповідності до вимог ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з положеннями п.а ч.1ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня2020 року у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

В свою чергу, відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із зазначеною скаргою, скаржник зазначив, що оскаржувану постанову не отримував та дізнався про таку безпосередньо під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 10.10.2025, тобто цього дня і дізнався про порушення свого права.

Таким чином, суд вважає, що про порушене право стягувач дізнався 10 жовтня 2025 року, а з скаргою до суду звернувся через систему Електронний суд 20 жовтня 2025 року, а тому ним не пропущений десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії ДВС.

А відтак, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 268, 353, 431,449-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на дії державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковського Богдана Андрійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати постанову державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковського Б.А. від 08.08.2025 року про закінчення виконавчого провадження №49986676 - незаконною.

Скасувати постанову державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стемковського Б.А. від 08.08.2025 року про закінчення виконавчого провадження №49986676.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 25.11.2025.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська