Провадження №2/752/8936/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кокошко О.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Копєйчикова-Бригінець Катерина Іванівна в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

За положеннями ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Отже, суд вважає, що до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином.

Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Також судом враховується правовий висновок, викладений в ухвалі Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №636/398/19; від 19.03.2020 у справі №629/5741/19; від 02.03.2020 у справі №623/4072/19; від 27.02.2020 у справі №638/6372/19, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №826/7329/17, згідно якого судові та процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Закон України «Про міжнародне приватне право» визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Загальні правила підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом визначені у статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження по справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави такої підсудності відпали або змінились, крім випадків, передбачених статтею 76 цього Закону.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру.

Водночас у позовній заяві вказано, що відповідач ОСОБА_3 є громадянином Латвійської Республіки, де працює та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проте відомості про його проживання чи реєстрацію, місце роботи в Латвійській Республіці відсутні, і позивачем таких доказів не надано. Крім того, до позовної заяви позивачем долучене клопотання про доручення про надання правової допомоги за кордоном, оскільки є потреба у вчинені процесуальних дій на території Латвійської Республіки, громадянином якої є відповідач, який проживає та працює у вказаній державі.

Проте, як вбачається із копії засвідченого перекладу паспорта особи НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є громадянином вказаної держави, а вказаний паспорт був чинним до 01.04.2014.

Позовна заява подана з порушенням вимог, викладених у ст.ст. 43, 175, 177 ЦПК України, а саме:

- у позовній заяві відповідачем вказаний громадянин Латвійської Республіки ОСОБА_3 , відносно якого до позовної заяви не долучені докази на підтвердження обставин, викладених в обґрунтування позову, в тому числі його відомостей про місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

- до позовної заяви не долучені документи на підтвердження обставин, викладених в обґрунтування позову та клопотання про надання правової допомоги за кордоном, зокрема щодо місця проживання, місця роботи відповідача та підтвердження його громадянства;

- до позовної заяви не додано доказ надсилання відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання у паперовій формі листом з описом вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення, копій поданих за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» в електронній формі позовної заяви та доданих до неї документів;

- до позовної заяви не додано належним чином засвідченого перекладу на українську мову копії документу, складеного іноземною мовою, який доданий позивачем в обґрунтування позовних вимог;

- до позовної заяви не долучений належним чином засвідчений переклад позовної заяви та доданих до неї документів на офіційну мову держави місця перебування відповідача для їх вручення відповідачу та проведення окремих процесуальних дій на території відповідної держави.

Згідно із змістом положень ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивач в установлений судом строк повинен усунути зазначені недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 43, 175, 177, 185, 258, 260-261, 354-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунення зазначених недоліків позовної заяви впродовж десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 18.11.2025.

Суддя О. Б. Кокошко