1Справа № 335/8897/25 2-к/335/4/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі
головуючого судді Новасардової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Печерей О.С.,
представника Мідяного Є.О.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Мідяний Єгор Олександрович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,
Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Мідяний Є.О., звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з клопотанням про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: постанову 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023 року, у сімейній справі, яка набрала законної сили 18.04.2024 року.
В обґрунтування клопотання заявниця ОСОБА_1 зазначила, що в неї та ОСОБА_2 є спільний син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі сторони ніколи не перебували. 02.07.2022 року ОСОБА_1 разом з сином переїхала до Польші, потім звідти переїхала до Німеччини. Приблизно у червні 2023 року до Німеччини переїхав ОСОБА_2 , який бажав забрати проживати сина до себе. ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду м. Хаген для вирішення питання визначення місця проживання дитини, а батько дитини - ОСОБА_2 також звернувся до суду, так як бажав вирішити питання побачень з сином. Справу щодо побачень батька - ОСОБА_2 з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянув Окружний суд Резе.
Постановою 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023р. у сімейній справі, протокольний запис від 14.12.2023р., було вирішено:
1. Заявник та батько дитини має право бачитися зі своїм сином ОСОБА_4 , народженим ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках контрольованого спілкування.
Зустрічі (контакти) повинні проводитися під наглядом спеціаліста з контактів (доглядальника) або опікуна. Зустрічі проводяться за відсутності матері дитини. Зустрічі повинні проводитися принаймні кожні 14 днів і тривати 1 годину. Спеціаліст з контактів (доглядальник) залишає за собою право визначати умови зустрічей. Якщо спеціаліст з контактів (доглядальник), який бере участь у зустрічах, вважатиме, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини, зустрічі триватимуть щонайменше 4 години.
2. Сторони домовилися про призначення спеціаліста з контактів (доглядальника). У випадку, якщо російськомовний спеціаліст з контактів (доглядальник) недоступний, буде призначено перекладача на російську мову.
3 Підтримка контактів повинна обмежуватись періодом 6 місяців.
4. Витрати на провадження та досягнення домовленостей батьки дитини несуть порівну.
Постанова суду набрала законної сили 18 квітня 2024 р., про що проставлено відповідний штамп на самій постанові.

Постанова 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023р. повинна виконуватися та виконується у Німеччині, так як батьки проживають там. Зі змісту постанови випливає, що зустрічі (контакти) батька та сина повинні проводитися під наглядом спеціаліста з контактів (доглядальника) або опікуна. Так особу (доглядальника) за законодавством Німеччини призначають їх служби.

На підтвердження виконання постанови суду у Німеччині є лист педагога-дефектолога Соціально-педагогічної підтримки родин (доглядальника) ОСОБА_5 на адресу Окружного суду м. Гаген, в якому в рамках справи 58 F 200/23 вона звітує суду про контакт батька та сина, а також про негативну поведінку батька по відношенню до сина при цьому контакті. При цьому доглядальником зроблено висновок, що: «Встановлення контакту проти волі ОСОБА_6 не сприяє його подальшому розвитку. Тому слід його припинити. Батькові бажано звернутися до відповідної консультаційної служби, щоб кращу розуміти Лева і визначитися з власними потребами». З всього цього випливає, що Постанова 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023р. не підлягає примусовому виконанню на території України.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року, клопотання прийнято до розгляду, повідомлено заінтересовану особу про надходження клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти клопотання.

Від представника заінтересованої особи 13.10.2025 року надійшли заперечення на заяву про визнання рішення іноземного суду, в обґрунтування яких зазначено наступне. Вказане рішення німецького суду по справі 58 F 200/23 було строковим, обмеженим у часі до 31 серпня 2024 року. З 01.09.2024 року рішення суду щодо легалізації якого подана заява вичерпало свою чинність та дію і, відповідно, не має мети і чинності, провадження завершене. Крім цього, представник заінтересованої особи у поданому запереченні від 15.10.2025 року зазначив, що наразі в Україні розглядається справа №331/1926/22 у Олександрівському районному суді м. Запоріжжя. Визнання рішення іноземного суду призведе до дублювання проваджень та створить ризик суперечливих актів. Рішення іноземного суду стосувалося встановлення порядку спілкування з дитиною та мало тимчасовий характер.

Ухвалою суду від 17.10.2025 року призначено судовий розгляд клопотання на 13.11.2025 року.

23.10.2025 до суду від представника заінтересованої особи надійшли поштою заперечення.

Заявник в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав. Разом з цим, представник зазначив, що на розгляді Жовтневого (Олександрівського) районного суду м.Запоріжжя перебуває справа №331/1926/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському районі про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування дитини з батьком. Ухвалою суду від 19.09.2025 по даній справі відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження, у зв`язку з тим, що не дотримана встановлена законом процедура легалізації рішення іноземного суду в Україні, в тому числі Постанови 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023 р.Також, в даній ухвалі було роз`яснено сторонам що легалізація рішення іноземного суду здійснюється шляхом подачі відповідно клопотання до суду. У зв`язку з чим, наполягав на задоволенні клопотання з вищевикладених підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали клопотання, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що Постановою 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023р. у сімейній справі, протокольний запис від 14.12.2023р., було вирішено:

1. Заявник та батько дитини має право бачитися зі своїм сином ОСОБА_4 , народженим ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках контрольованого спілкування.

Зустрічі (контакти) повинні проводитися під наглядом спеціаліста з контактів (доглядальника) або опікуна. Зустрічі проводяться за відсутності матері дитини. Зустрічі повинні проводитися принаймні кожні 14 днів і тривати 1 годину. Спеціаліст з контактів (доглядальник) залишає за собою право визначати умови зустрічей. Якщо спеціаліст з контактів (доглядальник), який бере участь у зустрічах, вважатиме, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини, зустрічі триватимуть щонайменше 4 години.

2. Сторони домовилися про призначення спеціаліста з контактів (доглядальника). У випадку, якщо російськомовний спеціаліст з контактів (доглядальник) недоступний, буде призначено перекладача на російську мову.

3 Підтримка контактів повинна обмежуватись періодом 6 місяців.

4. Витрати на провадження та досягнення домовленостей батьки дитини несуть порівну.

Постанова суду набрала законної сили 18 квітня 2024 р. Належним чином засвідчену та перекладену на українську мову копію вказаного рішення додано до матеріалів справи.

Разом з цим, судом встановлено, що рішення німецького суду по справі 58 F 200/23 було строковим, та втратило свою чинність 31 серпня 2024 року. Тобто, з 01.09.2024 року рішення суду вичерпало свою чинність та дію.

Метою рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, є визнання його законної сили на території України, що означає, що воно може мати юридичні наслідки (наприклад, для розірвання шлюбу, встановлення батьківства, або інших невиконавчих дій) навіть без застосування заходів примусу, як-от арешт майна чи стягнення боргу. Це дозволяє визнати певні права та обов`язки сторін, встановлені іноземним судом, без необхідності ініціювати окреме провадження в українських судах.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Принцип взаємності полягає в тому, що держава, яка дотримується цього принципу, надає на своїй території аналогічні права і бере на себе аналогічні зобов`язання.

За приписом ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Зважаючи на те, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутні договірні відносини про правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу взаємності.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тому клопотання підлягає задоволенню.

Застосування принципу взаємності заінтересованими особами не спростовано, за змістом судового рішення, а сторони були присутні під час розгляду спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Федеративною Республікою Німеччиною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду цієї держави визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому, суд прийшов до висновку, що для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 353, 462, 464-466, 471-473 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Мідяний Єгор Олександрович, заінтересовані особи: ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України Постанову 58 F 200/23 Окружного суду Гагена від 06.12.2023р. у сімейній справі, яка набрала законної сили 18 квітня 2024р., якою затверджено угоду наступного змісту:

1. Заявник та батько дитини має право бачитися зі своїм сином ОСОБА_4 , народженим ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках контрольованого спілкування.

Зустрічі (контакти) повинні проводитися під наглядом спеціаліста з контактів (доглядальника) або опікуна. Зустрічі проводяться за відсутності матері дитини. Зустрічі повинні проводитися принаймні кожні 14 днів і тривати 1 годину. Спеціаліст з контактів (доглядальник) залишає за собою право визначати умови зустрічей. Якщо спеціаліст з контактів (доглядальник), який бере участь у зустрічах, вважатиме, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини, зустрічі триватимуть щонайменше 4 години.

2. Сторони домовилися про призначення спеціаліста з контактів (доглядальника). У випадку, якщо російськомовний спеціаліст з контактів (доглядальник) недоступний, буде призначено перекладача на російську мову.

3. Підтримка контактів повинна обмежуватись періодом 6 місяців.

4. Витрати на провадження та досягнення домовленостей батьки дитини несуть порівну.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання у повному обсязі.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Новасардова