П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Мацунич М.В.

з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2025 року у складі судді Зареви Н.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. З відповідача стягуються аліменти у розмірі усіх видів його доходів. Спільний із відповідачем син хворіє, йому було призначено ряд триваючих лікувальних процедур, оперативне втручання та рекомендований постійний нагляд лікарів і проведення ряду лікувальних та профілактичних заходів. На прохання позивачки надати додаткову фінансову допомогу батько їхньої спільної дитини відмовився. Відповідач працює неофіційно. Cама позивачка не може працювати, так як, догляд за дитиною займає весь її основний час.

За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з особливими обставинами (хворобою дитини) у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною 18 річного віку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами хворобою дитини, у розмірі 10 000,00 (десять тисяч грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи з 14.06.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у даній справі нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що всупереч вимогам ст.185 СК України суд першої інстанції помилково дійшов висновку про можливість стягнення додаткових витрат з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, фактично як ще одні аліменти, що не передбачено чинним законодавством. Вказує, що згідно із долученими позивачкою доказами, загальна сума понесених нею витрат на дитину, становить 29 817 грн., при цьому частина платежів здійснена під час їх перебування в шлюбі і ще до стягнення з нього аліментів, що виключає можливість стягнення таких коштів, як додаткових витрат на дитину. Також зазначає, що вказані витрати на дитину є надумані позивачкою, оскільки нею не подано жодного доказу на підтвердження необхідності їх здійснення, та не подано доказів наявності у сина серйозних захворювань.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Микульця Н.І., заперечили апеляційну скаргу, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилася. Про дату, час, місце розгляду належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розгляну за відсутності нез`явившихся учасники справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію позивача та представника позивача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов про стягнення додаткових витрат на дитину суд виходив з його доведеності та обґрунтованості.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 .

Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Реєстру Ужгородської територіальної громади.

Згідно з консультаційним висновком спеціаліста клініки «Prevention» від 18.04.2024, у ОСОБА_3 діагностовано ряд захворювань, у квітні 2023 року проведено оперативне втручання на кисті правої руки. Дитина потребує оздоровлення та реабілітаційних заходів.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста клініки «Prevention» від 16.05.2024, у ОСОБА_3 встановлено ряд діагнозів, рекомендовано тривале вживання медичних препаратів, контрольні аналізи, заняття з психологом, спелеотерапію та заняття плаванням.

Згідно з консультацією алерголога КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» ЗОР від 02.05.2024, дитина ОСОБА_3 хворіє на ряд захворювань, дитині рекомендовано медичні препарати.

У консультаційному заключенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 31.07.2023, констатовано стан після хірургічного втручання. Рекомендовано обмежити фізичне навантаження на праву кінцівку до 1 міс.

З виписки із медичної карти амбулаторного хворого 9629 ОСОБА_3 від 18.12.2024 вбачається, що у ОСОБА_3 діагностовано ряд медичних захворювань, констатовано стан розвитку. Рекомендовано препарати, масаж, плавання, оздоровлення, огляди лікарів.

На підтвердження додаткових витрат на дитину і зв`язку із станом здоров`я позивачкою додані платіжні квитанції та рахунки на оплату аналізів дитині на загальну суму 1909,00 грн, від 13.10.2023, на суму 854,00 грн від 29.05.2023, на суму 278,00 грн від 14.04.2023, на суму 392,00 грн від 01.04.2023, в «Astra Dia», центру нейрохірургії від 04.06.2024 на загальну суму 4 000,00 грн, клініки «Гемомедика» на суму 550,00 грн, чеку на суму 520,00 грн з аптеки від 17.05.2024, на суму 700 грн з «Гемомедики» за проведення електроенцефалографічного обстеження, на суму 1141, 97 грн з ТОВ «Подорожник Закарпаття», на суму 645,30 грн від 30.05.2024 з продуктового магазину (кисломолочні продукти, цукерки), на суму 260,00 грн від 02.05.2023 з клініки «Сінево», на суму 200,00 грн від 11.04.2024 у «Румед-Т», на суму 2 804,0 грн від 14.08.2024 медичної лабораторії «Діла», на суму 497,00 грн від 11.09.2024 з ТОВ «Нова пошта», на суму 9 573,60 від 11.09.2024 у медичній лабораторії «Діла», платіжну інструкцію від 12.09.2024 на суму 739,00 грн у аптеці, замовлення від 14.08.2024 на суму 2 804,00 грн з медичної лабораторії «Діла», на суму 2 341,50 грн від 08.08.2024 з медичної лабораторії «Діла», інші розрахункові документи.

Окрім цього, позивачкою долучено до позовної заяви результати лабораторних досліджень у клініці «Ескулаб» від 13.01.2023, а також у клініці «Астра Діа» від 13.10.2023, від 29.05.2023, консультаційні висновки з клініки «Prevention» від 23.05.2023, від 31.08.2023, від 09.10.2023, від 12.01.2023, результати електроенцефалографічного обстеження.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 14.06.2024 Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області, станом на 31.05.2024, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. ОСОБА_1 сплатив у 2024 році 40 319,99 гривень.

Відповідач долучив до матеріалів справи дублікат чеку від 22.03.2024 про сплату (19.03.2024) на рахунки Ужгородського відділу державної виконавчої служби 28 885,98 грн в якості стягнення за виконавчим провадженням № 73997032 з виконання судового наказу № 308/15534/23, виданого 01.12.2023 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, а також платіжну інструкцію про сплату на депозитний рахунок в Ужгородському відділі державної виконавчої служби 32 641,62 грн. від 02.04.2024, результати огляду у Територіальному медичному об`єднанні Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області від 30.05.2023, та від 03.01.2024, від 03.01.2023, результати обстежень в клініці «Діамед», консультаційний висновок спеціаліста в КНП «Ужгородська міська поліклініка», наказ № 412 о/с від 12.03.2024 Департаменту патрульної поліції НПУ про звільнення, свідоцтво про шлюб між ним та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (батько ОСОБА_6 ).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 04.11.2024 № 950/17/01-19, доцільним є визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 статті 155 СК України).

Згідно ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).

Системний аналіз зазначених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, чи то страждає на тяжку хворобу.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі №320/383/19 (провадження №61-18284св19) Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

У даній справі позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами (хворобою дитини) у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною 18 річного віку.

У ході розгляду справи позивачем доведено наявність особливої обставини наявність у дитини ряду хвороб та особливостей розвитку, що повністю підтверджено дослідженими у ході розгляду справи доказами.

Також позивачкою доведено, що з метою лікування захворювань, діагностованих у ОСОБА_3 , мінімізації їх негативних проявів та наслідків, дитина потребує регулярного вживання медичних препаратів, систематичних медичних оглядів та обстежень у лікарів та спеціалістів, відвідування реабілітаційних та оздоровчих процедур, проведення контрольних аналізів, що підтверджується відповідними консультативними висновками спеціалістів та їх рекомендаціями.

Зокрема, дитині призначено приймання серії медичних препаратів протягом тривалого часу, проведення періодичних обстежень та оздоровчих процедур таких як спелеотерапія, заняття плаванням, масаж, заняття з психологом.

Окрім цього, дитина потребує спеціальних засобів гігієни, що зумовлено наявністю у дитини діагностованого захворювання, постійного безлактозного харчування.

Згідно з розрахунком ОСОБА_2 , загальна сума, яку вона витрачає на утримання дитини в місяць, складає близько 32 100,00 грн.

В суді апеляційної інстанції стороною позивача також надано довідку ЛКК від 21.01.2025 за №10 та копію посвідчення серія НОМЕР_2 від 26.03.2025 з яких слідує, що дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства.

Відтак, матеріалами справи доведено необхідність додаткових витрат на сина сторін ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи положення статей 141, 150, 180, 181, 185 СК України, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову про стягнення додаткових витрат на сина ОСОБА_3 у розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Схожі за змістом висновки щодо можливості стягнення додаткових витрат на утримання дитини, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, викладені Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19).

Таким чином, доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам та з урахуванням всіх обставин у справі правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки витрати, які понесла та буде нести позивач, зумовлені негативними фактами (хвороба), що вимагають додаткових матеріальних витрат на утримання дитини сторін.

Рішення суду є законними та обґрунтованими і підстав для їх зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судових рішень суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий :

Судді: