Справа № 766/6369/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Кошева А.П.

справа№766/6369/23; провадження №2/766/5630/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін цивільну справу за

позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 )

до

відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Златоград» (, місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 27, кв. 63, адреса для листування: 73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 18, офіс 507);

відповідача2: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 );

відповідача3: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 )

треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шкута Олена Вікторівна (ЄДРПОУ: не зазначено, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд.37);

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіна Юлія Юріївна (ЄДРПОУ: не зазначено, місцезнаходження: 75023, Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 років Перемоги, буд.35)

предмет позову: про визнання недійсним договір купівлі-продажу майнових прав, додаткових угод до них, скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та записів про право власності.

учасники справи: не з`явилися.

негайно після закінчення судового розгляду по суті, ухвалив рішення про наступне та,-

встановив:

Виклад позиції позивача.

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про визнання недійсним договір купівлі-продажу майнових прав, додаткових угод до них, скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та записів про право власності у якому просив суд:

визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2, укладений 18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 та додаткову угоду до цього Договору від 27.01.2021, згідно яких ОСОБА_4 набула майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 ;

визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3, укладений 18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 та додаткову угоду до цього Договору від 27.01.2021, згідно яких ОСОБА_4 набула майнові права на паркомісце №15 площею 13,7 м.кв., що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 .

скасувати рішення державного реєстратора Херсонської міської ради Шкута Олени Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57445412 від 02.04.2021 року і запис про право власності №41315017 від 05.03.2021 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_6 ;

скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіної Юлії Юріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56539083 від 10.02.2021 і запис про право власності №40478759 від 08.02.2021 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на паркомісце АДРЕСА_7 ;

зменшити розмір судового збору за подання цього позову до 1 073,60 грн;

витребувати докази.

Позовна заява мотивована тим, що 18.09.2019 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2, відповідно до умов якого ОСОБА_2 набуває майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

02.03.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 набуває майнові права на паркомісце №6 площею 13,7 м.кв., що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 .

Додатковою угодою укладеною від 17.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 внесено зміни в Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020, зокрема в пункти, що стосуються номеру паркомісця та змінено номер паркомісця з №6 на №15.

Майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 та паркомісце №15 площею 13,7 м.кв., що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 за вище зазначеними договорами придбані в період шлюбу між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 в інтересах сім`ї, а отже є спільним майном подружжя.

Відповідно до довідок, що надані ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», ОСОБА_2 проведено оплату частки майнових прав за квартиру та паркомісце в розмірі 100% від повної вартості майнових прав.

18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2 на квартиру АДРЕСА_4 та договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3 на паркомісце №15 площею 13,25 м.кв., що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 , тобто на туж саму квартиру, що є предметом договору №18/09/2019-2 від 18.09.2019, що укладений між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 та теж саме паркомісце №15 площею 13,25 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 та є предметом договору купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020, що укладений між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 .

27.01.2021 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3 від 18.09.2020.

Зазначеною Додатковою угодою внесено зміни в 1.2., 2.3.1. та 4.1. основного договору в частині предмету договору (паркомісце №15 площею 13,25 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 ), права набуття майнових прав на зазначене паркомісце та порядку набуття чинності Основного договору.

Листом Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради №39 від 08.10.2020 змінено адресу закінченому будівництвом об`єкту: багатоквартирному житловому будинку, утвореному шляхом реконструкції навчального корпусу ПВНЗ «Міжнародний університет бізнесу і права», розташованого по АДРЕСА_5 , на адресу: АДРЕСА_5 .

21.01.2021 ОСОБА_2 на ім`я директора ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» подана заява, відповідно до якої остання просить вважати стороною-1 Договорів купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2 від 18.09.2019 та №02/03/2020-1 від 02.03.2020, предметами яких є майнові права на зазначену вище квартиру та паркомісце - ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Сакським РВ ГУДМС України в АР Крим від 15.11.2012. Претензій до ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» майнових чи немайнових не має.

27.01.2021 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 підписано Акт приймання передачі майнових прав на квартиру, відповідно до якого ОСОБА_3 як покупець приймає об`єкт: квартиру АДРЕСА_8 .

Державним реєстратором виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіною Юлією Юріївною прийнято рішення №56539083 від 10.02.2021 про державну реєстрацію права власності на паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки 1/1. Підставою для реєстрації права власності є договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3 від 18.09.2020, додаткова угода від 27.01.2021, акт приймання-передачі від 27.01.2021.

Державним реєстратором Херсонської міської ради Шкута Оленою Вікторівною прийнято рішення №57445412 від 02.04.2021 про державну реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки 1/1. Підставою для реєстрації права власності є декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер ХС59, додаткова угода від 27.01.2021, видавник ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , технічного паспорту від 04.02.2021, довідка ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», лист №39 від 08.10.2020 Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, акт приймання-передачі квартири від 27.01.2021, договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2 від 18.09.2020, витяг з переліку учасників будівництва.

Позивач вважає, що оскільки майнові права на зазначену вище квартиру та паркомісце придбані в період шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, то такі права є спільним майном подружжя та їх відчуження без його згоди є порушенням його майнових прав, відповідно оскаржувані договори та додаткові угоди до них є недійсними з цих підстав.

Позивач, як суб`єкт права спільної сумісної власності подружжя письмової згоди на відчуження спірних об`єктів нерухомості не надавав.

В свою чергу рішення державних реєстраторів, на підставі яких за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на зазначені об`єкти є незаконними як похідні, оскільки право власності зареєстровано на підставі оспорюваних договорів.

Оскільки оспорювані правочини позбавили позивача права на розпорядження та користування квартирою останній був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Виклад позиції відповідача та третіх осіб

Учасники справи викладають усі свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо предмета спору письмово та виключно у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України такими заявами є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються ЦПК України або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено ч. ч. 1, 7, 8 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2024 року запропоновано відповідачам в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачу копії відзиву та доданих документів. Повідомлено, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 з матеріалами справи ознайомлена, що додатково підтверджено заявою відповідача ОСОБА_2 від 22.07.2025 року.

Також, поштова кореспонденція, яка направлялася відповідачам за адресою їх реєстрації поверталася до суду з відміткою про вручення, що дає суду підстави вважати їх обізнаними про справу що розглядається.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про справу що розглядається, відзив на позов не подали, не повідомили суд про наявність будь-яких об`єктивних обставин, які б зумовили неподання до суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, а також не надали суду клопотань про поновлення строку на подачу відзиву на позов.

22.07.2025 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про вирішення справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Вказане дає підстави суду застосувати наслідки неподання відзиву передбачені ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Представники третіх осіб письмові пояснення щодо заявленого позову до суду не надсилали, про день, час та місце проведення розгляду справи повідомлялись належним чином.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Витребувано від ТОВ «Будівельна компанія «Златоград»(ЄДРПОУ: 42286010, місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул.. Михайлівська, буд. 18) належним чином засвідчені копії: Договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2 укладений 18.09.2019 року між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 ; Договору купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1, укладений 02.03.2020 року між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 , та додаткову угоду до цього договору 17.09.2020 року; Договору купівлі-продажу майнових прав № 18/09/2020-2, укладений 18.09.2020 року між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , та додаткову угоду до цього договору від 27.01.2021 року; Договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3, укладений 18.09.2020 року між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , та додаткову угоду до цього договору 27.01.2021 року.

Витребувано від державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шкута Олени Вікторівни: (ЄДРПОУ: не встановлено, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пр.-т Ушакова, 37) належним чином засвідчену копію: Договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2, укладений 18.09.2020 року між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , та додаткову угоду до цього договору від 27.01.2021 року.

Витребувано від державного реєстратора прав на нерухоме майно Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіної Юлії Юріївни (ЄДРПОУ: не встановлено, місцезнаходження: 75023, Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул.. 40 років Перемоги, 35) належним чином засвідчену копію: Договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2, укладений 18.09.2020 року між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , та додаткову угоду до цього договору від 27.01.2021 року.

Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відмовлено.

30.09.2024 року від Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради на адресу суду надійшли витребувані докази та повідомлено, що державний реєстратор відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень департаменту адміністративних послуг ХМР Шкута О.В. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

01.11.2024 року від Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради на адресу суду надійшли витребувані докази.

18.11.2024 року від представника позивача ОСОБА_5 через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

27.01.2025 року від представника позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшло клопотання про проведення судового засідання та розгляд справи без участі представника позивача.

22.07.2025 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про вирішення справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

22.07.2025 року від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

11.09.2025 року від представника третьої особи Музиківської сільської військової адміністрації надійшло повідомлення про те що ОСОБА_6 знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати.

24.09.2025 року від представника позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач та представник позивача не з`явилися, у раніше поданих заявах просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, у раніше поданих заявах позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Справу просила вирішити без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та представники третіх осіб, у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, будь-яких заяв та клопотань на час проведення судового засідання до суду не надсилали. Пояснень щодо позиції до заявлених позовних вимог представники третіх осіб не подавали.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.(ч. 1 статті 223 ЦПК України)

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутністю такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи(його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи згоду сторони позивача про розгляд справи без їх участі, відсутності у суду потреби для надання особистих пояснень позивача у судовому засіданні, на підставі ст. 223 ЦПК України суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про час, місце та дату проведення судового засідання, у спосіб, визначений ст. 128 ЦПК України, без осіб, що беруть участь у розгляді справи, крім того, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів та доказів.

Дослідивши подані позивачем докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що 10.04.1998 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб, про що 10.04.1998 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, зроблено запис за №109 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 . Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_7 ».

18.09.2019 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2, відповідно до умов якого ОСОБА_2 набуває майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 .

02.03.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 набуває майнові права на паркомісце №6 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 .

Додатковою угодою укладеною від 17.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 внесено зміни в Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020, зокрема в пункти, що стосуються номеру паркомісця та змінено номер паркомісця з №6 на №15.

Майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 та паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 за вище зазначеними договорами набуті у період шлюбу.

Відповідно до довідок, що надані ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», ОСОБА_2 проведено оплату частки майнових прав на квартиру та паркомісце в розмірі 100% від повної вартості майнових прав.

18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2 на квартиру АДРЕСА_8 та договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3 на паркомісце №15 площею 13,25 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 , тобто на туж саму квартиру, що є предметом договору №18/09/2019-2 від 18.09.2019, що укладений між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 та теж саме паркомісце №15 площею 13,25 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 та є предметом договору купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020, що укладений між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 .

27.01.2021 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3 від 18.09.2020.

Зазначеною Додатковою угодою внесено зміни в 1.2., 2.3.1. та 4.1. основного договору в частини предмету договору (паркомісце №15 площею 13,25 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 ), права набуття майнових прав на зазначене паркомісце та порядку набуття чинності Основного договору.

Листом Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради №39 від 08.10.2020 змінено адресу закінченому будівництвом об`єкту: багатоквартирному житловому будинку, утвореному шляхом реконструкції навчального корпусу ПВНЗ «Міжнародний університет бізнесу і права», розташованого по АДРЕСА_5 , на адресу: АДРЕСА_5 .

21.01.2021 ОСОБА_2 на ім`я директора ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» подана заява, відповідно до якої остання просить вважати стороною-1 Договорів купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2 від 18.09.2019 та №02/03/2020-1 від 02.03.2020, предметами яких є майнові права на зазначену вище квартиру та паркомісце, ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Сакським РВ ГУДМС України в АР Крим від 15.11.2012. Претензій до ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» майнових чи немайнових не має.

27.01.2021 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 підписано Акт приймання передачі майнових прав на квартиру, відповідно до якого ОСОБА_3 як покупець приймає об`єкт: квартиру АДРЕСА_8 .

Державним реєстратором виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіною Юлією Юріївною прийнято рішення №56539083 від 10.02.2021 про державну реєстрацію права власності на паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки 1/1. Підставою для реєстрації права власності є договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3 від 18.09.2020, додаткова угода від 27.01.2021, акт приймання-передачі від 27.01.2021.

Державним реєстратором Херсонської міської ради Шкута Оленою Вікторівною прийнято рішення №57445412 від 02.04.2021 про державну реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки 1/1. Підставою для реєстрації права власності є декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії та номер ХС59, додаткова угода від 27.01.2021, видавник ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , технічного паспорту від 04.02.2021, довідка ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», лист №39 від 08.10.2020 Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, акт приймання-передачі квартири від 27.01.2021, договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2 від 18.09.2020, витяг з переліку учасників будівництва.

Джерела права й акти, їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (частина перша статті 51, пункт 6 частини першої статті 92).

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу та на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, серед яких визначено проживання жінки та чоловіка однією сім`єю.

Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та ЦК України.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України). Аналогічні за змістом положення викладено у ст. 368 ЦК України.

Частиною першою статті 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

За ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

З викладеного встановлюється, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Виходячи з презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ним в період шлюбу, спірне майно є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суд, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до статті 2 ЦПК України, згідно із частиною другою якої суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 3 ЦК України зазначені загальні засади цивільного законодавства, якими є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

Також у вказаному нормативному акті передбачено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Зокрема, у статті 11 вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.

Крім того, вказане питання було предметом дослідження як у рішеннях ЄСПЛ, так і Верховного Суду України та Верховного Суду.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява № 44277/98).

В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування і встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі №339/116/16-ц (провадження №61-15462св18).

В матеріалах справи відсутній Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020, що укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» щодо майнових прав на паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 , але у суду не виникає сумніву про наявність такого договору та виникнення відповідних прав у ОСОБА_2 на зазначене паркомісце, що підтверджується Додатковою угодою від 17.09.2020, що укладена між ОСОБА_2 та ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», наявне пряме посилання на Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020 та відповідні його положення про предмет договору (паркомісце №15 за зазначеною адресою), підстави набуття права власності на паркомісце № НОМЕР_6 , а також довідками, що надані ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» ОСОБА_2 про проведення оплати частки майнових прав паркомісце в розмірі 100% від повної вартості майнових прав (арк. спр. 48, 49) та квитанціями №32 та №88 (арк.спр. 45).

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд погоджується з позицією позивача, що майнові права на квартиру АДРЕСА_8 та паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 , що придбані ОСОБА_2 за Договорами купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2 від 18.09.2019 та №02/03/2020-1 від 02.03.2020, що укладені між нею та ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як такі, що набуті у період шлюбу, відповідно відчуження таких прав без згоди позивача порушує його право власності, яке підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання оспорюваних договорів недійсними.

Вирішуючи питання про недійсність оспорюваних договорів купівлі-продажу майнових прав та Додаткових угод до них, що укладені між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦК України).

Згідно із приписами частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина цієї статті).

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Отже, лише власник має право розпоряджатись своїм майном.

Проаналізувавши положення договору купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2 від 18.09.20219, Додаткової угоди від 17.09.2020 укладеної між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_2 , якою внесено зміни в Договір купівлі-продажу майнових прав №02/03/2020-1 від 02.03.2020, зокрема в пункти, що стосуються номеру паркомісця та змінено номер з № НОМЕР_7 на №15, договори купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2, укладеного 18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , додаткову угоду до цього Договору від 27.01.2021, згідно яких ОСОБА_4 набула майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 , договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3, укладеного 18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 , додаткової угоди до цього Договору від 27.01.2021, згідно яких ОСОБА_4 набула майнові права на паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 , суд дійшов висновку, що предметами зазначених вище договір є одні й ті ж об`єкти права власності, а саме майнові права на квартиру АДРЕСА_8 та майнові права на паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташовано на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 .

Оскільки, на дату укладання оспорюваних договорів та додаткових угод, майнові права на об`єкти права власності не належали ТОВ «Будівельна компанія «Златоград», а належали ОСОБА_2 , відповідно ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» не мала права укладати оспорювані договори та додаткові угоди щодо майнових прав на зазначені об`єкти зі ОСОБА_3 , відповідно оспорювані договори та додаткові угоди до них порушують майнові права позивача на об`єкти будівництва, у зв`язку із чим підлягають визнанню недійсними на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо заяви ОСОБА_2 від 21.01.2021 на ім`я директора ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» Бабенко А.А., якою остання просить вважати стороною-1 оспорюваних договорів ОСОБА_3 , то суд вважає, що така заява не може бути підставою для заміни сторони оспорюваних договорів з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Враховуючи, що параграф 1 глави 54 підрозділу 1 розділу ІІІ Цивільного кодексу України не містить спеціальних норм щодо зміни сторони договору купівлі-продажу, відповідно в цьому випадку за аналогією закону підлягають застосуванню загальні положення щодо вимог зміни кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 2 цієї статті встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 цієї статті кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Враховуючи зазначені вище вимоги цивільного законодавства заява ОСОБА_2 від 21.01.2021 на ім`я директора ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» Бабенко А.А. не може вважатись правочином щодо заміни кредитора у зобов`язанні, а саме в договорах купівлі-продажу майнових прав №18/09/2019-2 від 18.09.20219 та №02/03/2020-1 від 02.03.2020 відповідно.

Крім того, згадувана заява датована 21.01.2021, а оспорювані договори укладені 18.09.2020, а тому не могла бути підставою для заміни сторони в договорах купівлі-продажу майнових прав, що укладені між ОСОБА_2 з ТОВ «Будівельна компанія «Златоград».

Щодо позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на зазначені вище квартиру та паркомісце.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07 жовтня 2020 року по справі № 705/3876/18 наголосив, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності нотаріуса при реалізації ним функцій державного реєстратора, якщо позовні вимоги спрямовані на захист приватного (майнового) права, заснованого на приписах цивільного законодавства, нотаріус має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, одним із предметів спору є вимоги про скасування рішень про державної реєстрацію прав власності на квартиру та паркомісце, які є похідними від вимог про визнання оспорюваних договорів та додаткових угод недійсними і задоволення або відмова у задоволенні таких вимог залежить від задоволення чи незадоволення вимог про визнання оспорюваних договорів недійсними.

Абзацом 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

З огляду на те, що в ході розгляду справи суд прийшов до висновку що оспорювані договори є недійсними, відповідно спірні рішення державних реєстраторів підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2024 року позивачу відмовлено у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем не заявлено вимогу про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 8,129 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 11, 16, 141, 203, 215 ЦК України, ст. 60 СК України, ст. ст. 19, 76, 81, 89, 178, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 274-279, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Златоград» (код , місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 27, кв. 63, адреса для листування: 73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 18, офіс 507), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шкута Олена Вікторівна (ЄДРПОУ: не зазначено, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд.37), Державний реєстратор прав на нерухоме майно Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіна Юлія Юріївна (ЄДРПОУ: не зазначено, місцезнаходження: 75023, Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 років Перемоги, буд.35) про визнання недійсним договір купівлі-продажу майнових прав, додаткових угод до них, скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію прав та записів про право власності - задовольнити.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-2, укладений 18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 та додаткову угоду до цього Договору від 27.01.2021, згідно яких ОСОБА_3 набула майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_8 .

Визнати недійсними договір купівлі-продажу майнових прав №18/09/2020-3, укладений 18.09.2020 між ТОВ «Будівельна компанія «Златоград» та ОСОБА_3 та додаткову угоду до цього Договору від 27.01.2021, згідно яких ОСОБА_3 набула майнові права на паркомісце №15 площею 13,7 м2, що розташоване на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_5 .

Скасувати рішення державного реєстратора Херсонської міської ради Шкута Олени Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57445412 від 02.04.2021 року і запис про право власності №41315017 від 05.03.2021 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_9 ;

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіної Юлії Юріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56539083 від 10.02.2021 і запис про право власності №40478759 від 08.02.2021 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на паркомісце АДРЕСА_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Златоград», , місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 27, кв. 63, адреса для листування: 73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 18, офіс 507;

Відповідач-2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач-3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ;

треті особи: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шкута Олена Вікторівна, ЄДРПОУ: не зазначено, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд.37;

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Гуділіна Юлія Юріївна, ЄДРПОУ: не зазначено, місцезнаходження: 75023, Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 років Перемоги, буд.35.

Повний текст рішення складено у відповідності до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України

СуддяЄ. М. Булах