З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Яненко О. Ю., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
До суду звернувся представник позивача Рудзей Ю.В. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача під час звернення з позовом просила розглянути справу без участі позивача; не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач просила відкласти розгляд справи, що був призначений на 20.10.2025 року, у зв`язку з необхідністю отримання нею правової допомоги, однак у судове засідання, призначене на 17.11.2025 року, не з`явилась; про дату та час судового засідання була обізнана. Правом надання відзиву не скористалась, будь-які клопотання, заяви відсутні.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 215334, укладеним між ним та відповідачем, в загальному розмірі 23 060,00 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.
Позов обґрунтував таким. 24.02.2021 року між ТОВ «ФК «Гелексі» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики на умовах не відновлювальної кредитної лінії № 215334 від 24.02.2021 року в електронній формі з допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Договору позики Позикодавець надає Позичальнику позику, а Позичальник зобов`язується повернути позику та грошову винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України гривні, в сумі та строк встановлений цим Договором. Грошові кошти у позику за цим Договором надаються на умовах невідновлювальної кредитної лінії. Грошові кошти у позику за цим Договором надаються окремими траншами. Позивач не відкриває рахунки споживачам фінансових послуг та не здійснює їх обслуговування. Тому, з метою перерахування коштів Позичальникам, Позивач уклав договір з надавачем платіжних послуг - ТОВ ФК ЕЛАЕНС. ТОВ ФК ЕЛАЕНС (ТМ "ФОНДІ") є компанією, що мала право на надання платіжних послуг. На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ ФК ЕЛАЕНС (ТМ "ФОНДІ") надавало «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок Позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 5 000 грн. Позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 5 000 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день, підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 23 060 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за позикою; 18 060 грн заборгованість по процентам за користування позикою.
Відповідач правом на участь у розгляді справи, подання змагальних документів, зокрема, відзиву на позов не скористалася.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
24 лютого 2021 року позивачем та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено Договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 215334 (далі «Договір»; а. с. 25-29), за умовами якого сторони домовилися про позикодавець надання позикодавцем позичальнику грошових коштів у сумі 5 000,00 грн; дата повернення кредиту 02.03.2021 (п. 1.1, 1.5.1, 1.5.3). Кредит надається шляхом переказу 5 000 грн у безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок/банківську картку вказану Позичальником під час надання особистих даних Позичальника в Особистому кабінеті (п. 1.5.6). Сторони домовилися про надання позики окремими траншами; транш № 1 5 000 грн. Плата за користування позикою встановлюється у вигляді фіксованих процентів та складає 1,4% в день від початкового розміру позики (п. 1.5.2). Нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (п. 1.6). Строк повернення позики за траншем № 1: 02 березня 2021 року (п. 1.5.3.).
Можливість укладення кредитного договору в електронній формі передбачена п. 8.5 Договору. Разом з Договором відповідач підписав також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором позики (а. с. 29-30) та Паспорт позики (а. с. 31-33). В обох зазначених документах строк кредитування - вказаний 02.03.2021.
Лист ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 01.08.2025 (а. с. 17) підтверджує обставину перерахування коштів у розмірі 5 000 грн 24.02.2021 на банківську картку НОМЕР_1 ; отримувачем зазначена відповідач.
Згідно з Розрахунком заборгованості (а. с. 20-22) позивач нарахував проценти в загальному розмірі 23 060,00 грн, у період з 24.02.2021 до 01.03.2021 з розрахунку 1,4 % в день у розмірі 420,0 грн, у період з 02.03.2021 до 29.06.2021 з розрахунку 3% в день у розмірі 18 000,0 грн.
Докази погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надав.
Отже, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки обставина перерахування кредитних коштів доведена позивачем, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення 5 000,00 грн як тіла кредиту.
Щодо відсотків за Договором.
Оцінюючи розмір нарахованих процентів, суд дійшов таких висновків.
У період з 24.02.2021 до 02.03.2021 (7 днів) кредитодавець мав право застосувати і нараховувати процентну ставку в розмірі 1,4 %. Однак суд не погоджується із нарахуванням процентів надалі з огляду на визначений Договором, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом позики строку кредитування до 02.03.2021.
Отже, суд вважає необґрунтованим нарахування відсоткової ставки у розмірі 3% після закінчення строку кредитування. Крім того, позивач у позовній заяві не зазначає про те, що відповідачем здійснювалися заходи, спрямовані на погашення заборгованості. У розрахунку заборгованості, наданому позивачем, наведено відомості про внесення відповідачем оплати у розмірі 300,0 грн та 60,0 грн, однак позивач також не зазначає в рахунок чого здійснено такі оплати. Відштовхуючись від розрахунку, проведеного судом, а також від обставини вимоги позивача про стягнення всієї суми основної заборгованості, суд доходить висновку про те, що сплачені кошти зараховані в рахунок нарахованих відсотків з розрахунку 1,4 % на день у період з 24.02.2021 до 02.03.2021 року. За той самий період, за відповідачем лишилась заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 60,0 грн (5000,0 грн*1,4% = 70,0 грн на день; 70,0*6 (кількість днів періоду кредитування) = 420,0 грн відсотків з розрахунку 1,4 % на день у період з 24.02.2021 до 02.03.2021 року; 420,0 грн360 грн (часткова сплата відповідачем) = 60,0 грн
Отже, суд дійшов висновку про те, що загальний розмір правомірно нарахованих відсотків складає 420,0 грн, за період з 24.02.2021 до 02.03.2021 року, а стягненню підлягає заборгованість за відсотками у розмірі 60,0 грн.
Отже, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн підтверджуються такими документами: Договором про надання правової допомоги від 09.07.2025 (а. с. 18); заявкою на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги; Актом наданих послуг від 25.08.2025 (а. с. 19).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та витрати на правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 422,40 грн має бути стягнутий з відповідача у розмірі 531,60 грн, а витрати на правничу допомогу - у розмірі 1 097,00 грн.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за Договором позики № 215334 від 24.02.2021 в розмірі 5 060,00 (п`ять тисяч шістдесят) гривень, з яких: основна сума боргу 5 000,00 гривень; прострочена заборгованість за відсотками 60,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» сплачений судовий збір в розмірі 531,60 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 097,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ»; вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, Київ, 01054; .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 24 листопада 2025 року.

Суддя: М. В. Швець