Справа № 683/1512/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2025р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просили: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровим номером :03:021:0178 площею 1,659 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровим номером :03:021:0178 площею 1,659 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько - ОСОБА_6 і після його смерті відкрилась спадщина на майно: земельну ділянку площею 1,659 га кадастровим номером :03:021:0178 та 1/5 частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_6 18 жовтня 2005 року склав заповіт, посвідчений секретарем Григорівської сільської ради, яким все своє майно заповів синам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В березні 2025 року позивачі звернулись до державного нотаріуса з питанням оформленням спадкових прав за заповітом після смерті свого батька, однак отримали відмову у їх оформленні, оскільки в заповіті спадкодавцем не визначено частки в спадковому майні для кожного із спадкоємців, житловий будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх матір ОСОБА_7 і після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачу ОСОБА_1 належить 1/5 частки в майні колгоспного двору як члену колгоспного двору. Після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 його 1/5 частка в майні колгоспного двору перейшла за заповітом до двох синів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках - по 1/10 частці. Після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 її 1/5 частка в майні колгоспного двору за загальними правилами спадкування перейшла за законом до двох синів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках - по 1/10 частці. Таким чином, позивач ОСОБА_1 з урахуванням своєї 1/5 частки в майні колгоспного двору, успадкованої 1/10 після смерті батька та 1/10 частки успадкованої після смерті матері став власником 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_3 успадкував 1/10 частки в майні колгоспного двору за заповітом після смерті батька та 1/10 частки в майні колгоспного двору за законом після смерті матері, став власником 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . До спадкової маси після смерті ОСОБА_6 відноситься також земельна ділянка площею 1,659 та кадастровим номером :03:021:0178. Враховуючи розтлумачений позивачами зміст заповіту батька, кожний з них успадковує за заповітом по 1/2 частці, вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мініх І.М. позов підтримали повністю та просили його задовольнити, з вищенаведених підстав.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, натомість його представник адвокат Мініх І.М. просила позов ОСОБА_3 задовольнити, з вищенаведених підстав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явивсь та звернувсь до суду з відзивом на позов, в якому вказав, що до позовних вимог позивачів слід застосувати строк позовної давності, у зв`язку з чим у позові слід відмовити.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області звернувсь до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть серія НОМЕР_1 від 17.02.2006.

Встановлено, що за життя - ОСОБА_6 заповів все своє майно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується даними заповіту, посвідченого секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за р.№117.

Як вбачається з даних державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ №026899 від 08.06.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №73 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 17.01.2025, ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,659 га, розташована на території Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :03:021:0178.

Відповідно до даних свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.10.1997, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради народних депутатів №78 від 29.04.1987, житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами до нього, розташований в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .

Як вбачається з довідки-виписки з погосподарської книги Григорівського старостинського округу виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №21-10/7 від 20.01.2025, згідно записів у погосподарській книзі №6 с.Григорівка Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області за 1991-1995 роки домогосподарство №516 у с.Григорівка головою якого був ОСОБА_6 , 10.11.1935 належало до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному господарстві були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова господарства, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - член господарства, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - член господарства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - член господарства, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - член господарства.

Відповідно до даних довідки КП «Бюро технічної інвентарізації Старокостянтинівської міської ради» №3028 від 10.03.2025 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зареєстрований в Хмельницькому обласному об`єднаному БТІ в реєстровій книзі №3 під реєстровим №242 за колгоспним двором, головою якого являється ОСОБА_6 . Згідно рішення №4 від 25.12.2015 3 серії VІІ скликання Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області перейменовано в АДРЕСА_3 .

Відповідно до даних довідки виконкому Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області №1763 від 15.06.2017 ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , склад сім`ї - дружина ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно зі ст.4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української PCP №885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до положень ст.563 ЦК УРСР в редакції 1963 року в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (розділ VII Спадкове право).

З вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір» і головою якого був ОСОБА_6 та членами господарства: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , тобто кожному належало по 1/5 частці будинковолодіння.

Встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла його непрацездатна дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звернувшись з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 10.08.2006; його син - ОСОБА_3 , звернувшись з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 10.02.2020, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області справа №683/1267/18 провадження №2/683/102/2019 від 25.11.2019, яке набрало законної сили 27.12.2019 та син - ОСОБА_1 , який звернувсь з відповідною заявою до Старокостянтинівської держнотконтори 14.01.2025, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області справа №683/3168/24 провадження №2-о/683/162/2024 від 04.11.2024, яке набрало законної сили 09.12.2024.

Таким чином право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали:

- його непрацездатна дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 обов`язкова частка у спадщині (ч.1 ст.1241 ЦК України), що становить 1/30 частки житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (1/5 частка /спадщина/: 3 спадкоємці = по 1/15 частці та 1/15 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/30) та 1/6 частки земельної ділянки площею 1,659 з кадастровим номером :03:021:0178 (три спадкоємці по 1/3 частки, 1/3 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/6) ;

-син ОСОБА_3 за заповітом, що становить 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (1/5 частка /спадщина/ : 3 спадкоємці = по 1/15 частці, 1/15 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/30 та 1/5 /спадщина/ 1/30 (обов`язкова частка у спадщині ОСОБА_7 ) = 5/30 : 2 спадкоємці = 1/12) та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером :03:021:0178 (три спадкоємці по 1/3 частки, 6/6 /спадщина/ 1/6 (обов`язкова частка у спадщині) = 5/6, 5/6 : 2 спадкоємці = 5/12);

-син ОСОБА_1 за заповітом, що становить 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (1/5 частка /спадщина/ : 3 спадкоємці = по 1/15 частці, 1/15 : 2 (обов`язкова частка у спадщині) = 1/30 та 1/5 /спадщина/ 1/30 (обов`язкова частка у спадщині ОСОБА_7 ) = 5/30 : 2 спадкоємці = 1/12) та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером :03:021:0178 (три спадкоємці по 1/3 частки, 6/6 /спадщина/ 1/6 (обов`язкова частка у спадщині) = 5/6, 5/6 : 2 спадкоємці = 5/12).

Встановлено, що ОСОБА_7 нотаріально не оформила свої спадкові права після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і після її смерті спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням завідуючої Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. №884/01-16 від 14.06.2025 та даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81529412 від 14.06.2025.

Як вбачається з даних відповіді на звернення завідуючої Старокостянтинівською держнотконторою Заворотної Т.В. №418/02-14 та №419/02-14 від 25.03.2025 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права на частки земельної ділянки площею 1,659 га, розташованої на території Григорівської сільської ради Старокостятинівського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :03:021:0178 та будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, у заповіті від 18.10.2005 р.№17 не зазначені частки спадкоємців та будинковолодіння належить колгоспному двору.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Також, відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 успадкував за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , а також є власником 1/5 частки, зазначеного будинковолодіння, як член колгоспного двору, тобто всього 17/60 частки будинковолодіння та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером :03:021:0178 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач ОСОБА_3 успадкував за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та 5/12 частки земельної ділянки площею 1,659 та кадастровим номером :03:021:0178 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частині визнання за кожним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 1/10 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно положень ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Натомість частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням завідуючої Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.В. №884/01-16 від 14.06.2025 та даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81529412 від 14.06.2025.

З вищенаведеного слідує, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які постійно не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття та не подали заяв про прийняття спадщини, є такими, що не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже відсутні підстави для визнання за ними права власності на спадкове майно після її смерті.

Щодо застосування строку позовної давності, як підстави для відмови у позові, про що заявлено відповідачем ОСОБА_5 , то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.256 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Крім того, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Натомість відповідно до приписів ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Як зазначено вище, судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , звернувшись з відповідними заявами до Старокостянтинівської держнотконтори Хмельницької області і такі заяви прийняті нотаріусом, таким чином позивачам належить спадщина з часу відкриття спадщини, а звернення з позовом до суду не є способом захисту свого цивільного права або інтересу в розумінні ч.1 ст.256 ЦК України, а тому відсутні підстави для застосування вимог ч.4 ст.267 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 244-246, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 право власності на 17/60 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 право власності на 5/12 частки земельної ділянки кадастровим номером :03:021:0178 площею 1,659 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В решті позовних вимог - відмовити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 право власності на 1/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 право власності на 5/12 частки земельної ділянки кадастровим номером :03:021:0178 площею 1,659 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: Хмельницька область, Хмельницький район, село Григорівка.

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області адреса: вул.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, поштовий індекс: 31100, .

Суддя Є.М. Андрощук