Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1693/25
Провадження № 2/935/552/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 905509661 від 27.01.2022 року в розмірі 10 271,58 грн. та судові витрати зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування вказує, що 27.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 905509661 у формі електронного документа з використанням електронного підпису(одноразового ідентифікатора), який надсилався на мобільний телефон відповідача вказаний в заявці на отримання кредиту, яка заповнювалася відповідачем в мережі «Інтернет» на сайті первісного кредитора.

27.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 12 000 грн. на її банківську карту № НОМЕР_1 , таким чином відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Зазначає, що 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладеного договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов?язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Строк дії договору факторингу №28/1118-01 неодноразово продовжувався додатковими угодами до 31.12.2022 року та відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 177 від 17.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором .

23.04.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01.Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу № № 23/0224-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором.

04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 905509661.

Оскільки відповідачка порушила умови кредитного договору, станом на час пред`явлення даного позову виникла заборгованість у розмірі 10 271,58 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 9 660,39 грн. та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 611,19 грн. У зв`язку з чим з метою відшкодування заборгованості звернулися до суду з цим позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Також шляхом направлення судом повістки за місцем проживання відповідача, яке повернулася до суду з відміткою працівника пошти у рекомендованному поштовому відправленні № 655 про вручення адресату, що відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, свідчить про належне вручення повістки. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без її участі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 укладено кредитний договір № 905509661, у електронній формі в якому міститься відмітка про його підпис одноразовим електронним ідентифікатором 27.01.2022 року 15год. 15 хв

За умовами договору кредитодавець зобов?язується надати позичальникові кредит, у на суму 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

В п 1.2. Договору вказано, що кредит надається строком на 112 днів.

У пункті 1.4-1.5 Договору сторони погодили, проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду у розмірі 0,65 % в день від суми кредиту та базову процентну ставку 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним.

На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів позивачем надано довідку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 21.09.2024 року про перерахування коштів у розмірі 12 000 грн. на рахунок відкповідача відкритого у АТ КБ «Приватбанк».

28 жовтня 2025 року на виконання ухвали про витребування доказів від АТ КБ «Приват банк» надійшла відповідь з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 відкрито рахунок та емітовано банківську карту № НОМЕР_3 .

Відповідно до наданої виписки по рахунку відповідача відкритого в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» вбачається про зарахування 27.01.2022 року 12 000 грн.

Номер банківської картки є аналогічним вказаному у заявці ОСОБА_1 на отримання кредиту від 27.01.2022 року. При цьому ідентифікаційний код ОСОБА_2 вказаний у банківській виписці та ідентифікаційний код ОСОБА_1 вказаний у кредитному договорі є ідентичним, тобто стосується однієї і тієї ж особи, а має місце зміна прізвища внаслідок реєстраційних дій.

Відповідно до складеного первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №905509661 становить 10 271,58 рн., з яких заборгованість по основному боргу 9 660,39 грн., заборгованість за відстоками 611,19 грн.

За умовами договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 (а.с. 11) у редакції зі змінами внесеними додатковою угодою №32 від 21.12.2023 року (а.с. 23) слідує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором.

Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 21.12.2024 року (додатковою угодою №32 від 31.12.2023) (а.с.23).

З витягу з реєстру прав вимоги №177 від 17.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року слідує, що розмір боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №905509661 становить 10 137,26 грн., з яких заборгованість по основному боргу 9660,39 грн., заборгованість за відстоками 476,87 грн.

23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором (а.с. 94)

З витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 року до договору факторингу № № 23/0224-01 слідує, що розмір боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №905509661 становить 10 271,58 грн., з яких заборгованість по основному боргу 9660,39 грн., заборгованість за відстоками 611,19 грн.(а.с.92)

04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. (а.с. 86).

З витягу з Реєстру боржників додаток №1 від 04.06.2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю , слідує, що розмір боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №905509661 становить 10 271,58 грн., з яких заборгованість по основному боргу 9660,39 грн., заборгованість за відстоками 611,19 грн (ас. 84).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 27.01.2022 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії в електронному вигляді, який підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису у вигляді одноразового електронного ідентифікатора.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит шляхом перерахування коштів на її банківську картку у розмірі 12 000 грн., що підтверджується належними ми та допустимим доказами, зокрема долученою випискою з банківського рахунку відповідача.

Таким чином первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № №905509661 виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість право вимоги за яким перейшло до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відповідально до долучених до позову договорів факторингу.

Відповідачем відзиву не направлено, не доведено обставин належного виконання ним умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків, розмір яких у межах всього строку кредитування погоджено між сторонами відповідно до умов договору

Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованості у розмірі 10 271,58 грн., з яких заборгованість по основному боргу 9660,39 грн., заборгованість за відстоками 611,19 грн, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

В матеріалах справи наявний договір надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року до вказаного вище договору надання правової допомоги згідно якого вартість наданих послуг складає 7 000 грн, з яких: складання позову 5 000 грн, вивчення матеріалів 1 000 грн, підготовка адвокатського запиту 500 грн, підготовка клопотання 500 грн.

В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 коп.

Враховуючи викладене на підставі ст. ст. 509, 512, 526, 625, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 274, 352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованість за кредитним договором №905509661 від 27.01.2022 року у розмірі 10 271,58 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а також 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В решті розміру витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34 офіс 333.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 26.11.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО