Справа №705/5169/25
2/705/3180/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 09.02.2025-100000907. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 28000,00 грн. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, оскільки надало відповідачу у користування обумовлені кошти в розмірі 28000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахунок коштів на банківську картку позичальника (номер транзакції у системі іРау.ua НОМЕР_1 ). У свою чергу відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконував, оскільки вчасно не повертав кредитні кошти та кошти за користування кредитом, у зв`язку з чим, станом на день звернення з даним позовом до суду утворилась заборгованість у розмірі 79368,85 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28000,00 грн; заборгованості по процентам в розмірі 35280,00 грн; заборгованості по комісії в розмірі 2088,85 грн та неустойки в розмірі 14000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», тому за захистом своїх прав позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді від 09.09.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не надходило.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Судом встановлено, що 09.02.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №09.02.2025-100000907. Під час ідентифікації позичальника ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.

За умовами договору позичальнику надано кредит у розмірі 28000 грн строком на 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 28.06.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 4200,00 грн. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Неустойка 280,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Відповідно до п. 3.1. Договору кредитодавець зобов`язався надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, комісію, неустойку.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, оскільки надало відповідачу у користування обумовлені кошти в розмірі 28000 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахунок коштів на банківську картку позичальника (номер транзакції у системі іРау.ua НОМЕР_1 ).

Проте, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, оскільки вчасно за графіком та у визначеному розмірі не повертав кредитні кошти та не сплачував кошти за користування кредитом, у зв`язку з чим, станом на день звернення з даним позовом до суду утворилась заборгованість у розмірі 79368,85 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28000,00 грн; заборгованості по процентам в розмірі 35280,00 грн; заборгованості по комісії в розмірі 2088,85 грн та неустойки в розмірі 14000,00 грн, що підтверджується Довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 09.02.2025-100000907.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у заявці приєднався до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Отже, підписання кредитного договору № 09.02.2025-100000907 від 09.02.2025 свідчить про те, що ОСОБА_1 усі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Вищевказаний кредитний договір № 09.02.2025-100000907 від 09.02.2025 підписаний відповідачем електронним підписом, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Отже, вказаний кредитний договір підписаний сторонами є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 09.02.2025 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно квитанції про електронний переказ коштів відповідачем отримані обумовлені кошти.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав договір, однак умови договору порушив. Позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення.

При цьому, звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути із відповідача за кредитним договором зокрема і неустойку в розмірі 14000,00 грн.

Неустойка за кредитним договором - це грошова сума або інше майно, яке позичальник зобов`язаний передати кредитору у разі порушення умов договору, зокрема несплати кредиту. Це вид забезпечення виконання зобов`язань, який стимулює позичальника вчасно сплачувати борг, а у випадку прострочення - накладає фінансову відповідальність.

Неустойка це загальний термін, який включає в себе як пеню, так і штраф. Вони є різними видами неустойки, що відрізняються способом розрахунку. Штраф це одноразова сума, що нараховується у відсотках від загальної суми невиконаного зобов`язання. Пеня це сума, яка нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України).

15 березня 2022 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17 березня 2022 року.

Цим Законом розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення неустойки в розмірі 14000,00 грн, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 09.02.2025-100000907 від 09.02.2025 у розмірі 65368,85 грн, що включає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 28000,00 грн; заборгованість по процентам в розмірі 35280,00 грн. та заборгованість по комісії в розмірі 2088,85 грн.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1995,11 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 274,279 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (), заборгованість за Кредитним договором №09.02.2025-100000907 від 09.02.2025 в розмірі 65368 (шістдесят п?ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 85 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () сплачений судовий збір в розмірі 1995 грн 11коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік