СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/526/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Бережний Я.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку з його ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

На обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2.

Боржник ОСОБА_1 досі не виконав рішення Апеляційного суду Вінницької області від 21.01.2014 у справі № 232/3405/12, на підставі якого видано виконавчий лист. Залишок боргу складає 198 467,71 грн.

Приватний виконавець вжив вичерпних заходів примусового виконання: накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, накладено арешти на банківські рахунки. Була реалізована земельна ділянка, однак отриманих коштів недостатньо для повного погашення заборгованості.

Боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, зокрема:

Поштове відправлення про відкриття виконавчого провадження повернулось за закінченням терміну зберігання, але боржник вважається повідомленим, оскільки відправлення направлено за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Боржник не подав декларацію про доходи та майно.

Боржник відкривав нові банківські рахунки під час чинного провадження та накладених арештів, про що не повідомляв виконавця, що, на думку виконавця, свідчить про цілеспрямоване уникнення арештів та ухилення від виконання рішення.

Боржник регулярно здійснює перетинання державного кордону України з 17.03.2022 по 23.10.2025.. Приватний виконавець вважає, що дії боржника свідчать про ухилення від виконання судового рішення.

Суд розглядає подання згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 232/3405/12 від 17.03.2022, що видав Вінницький міський суд Вінницької області, відповідно до якого суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 329 930 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2022 року у справі № 232/3405/12 замінено стягувача ПАТ «РОДОВІД БАНК» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ» у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2013 року з урахування змін, внесених рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 232/3405/12 за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення суду, яке набрало законної сили 21.01.2014 року, станом на 13.11.2025 року повністю не виконане.

Залишок боргу боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом складає 198 467,71 гривень.

Загальна заборгованість у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця складає 218 314,56 гривень.

Приватний виконавець виніс постанови про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника (02.08.2022), а також на грошові кошти на банківських рахунках.

У ході провадження була реалізована земельна ділянка, що належала боржнику (протокол від 04.08.2023), за ціною 150 000,00 грн.

Коштів, отриманих від реалізації майна, недостатньо для повного погашення заборгованості.

Приватний виконавець здійснив запити до банківських установ, ДМС, ДПС, МВС та інших органів щодо виявлення коштів та майна боржника. Нерухомого майна, транспортних засобів та рухомого майна, достатнього для звернення стягнення, не виявлено.

Постанова про відкриття ВП була надіслана за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), але повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Боржник не подав декларацію про доходи та майно. Під час чинного виконавчого провадження та накладених арештів боржник відкривав нові банківські рахунки (10.08.2022, 08.05.2023, 03.09.2024, 09.02.2025) і не повідомляв про це приватного виконавця.

Згідно з даними Державної прикордонної служби, боржник ОСОБА_1 з 17.03.2022 (з дати видачі виконавчого листа) по 23.10.2025 регулярно здійснює перетинання державного кордону України в різних напрямках.

Боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на повне погашення заборгованості, не подавав виконавцю пояснень щодо невиконання вимог та не повідомляв про самостійне виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В той же час, відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням.

Суд, розглянувши надані матеріали, дійшов висновку, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню. Відповідно до статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення у разі ухилення особи від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням.

Суд враховує, що рішення суду, яке набрало законної сили ще у 2014 році, залишається невиконаним, а залишок заборгованості є значним.

Приватний виконавець вжив усіх передбачених законом заходів примусового виконання, включаючи арешти майна та коштів, а також примусову реалізацію земельної ділянки, чого виявилося недостатньо для повного погашення боргу

Суд вважає, що дії боржника, які полягають у відмові від отримання поштової кореспонденції (повернення постанови про відкриття ВП), неподанні декларації про доходи та майно, а також відкритті нових банківських рахунків без повідомлення виконавця, прямо вказують на його недобросовісну поведінку, спрямовану на перешкоджання та уникнення примусового виконання рішення.

Доказом ухилення є факт регулярного перетинання боржником державного кордону України з 17.03.2022 по 23.10.2025. В умовах чинного, тривалого та значного залишку боргу, систематичні виїзди за кордон, які потребують фінансових витрат, дають підстави вважати, що боржник має реальну фінансову можливість погасити наявну заборгованість (198 467,71 грн. за виконавчим листом), проте свідомо уникає цього.

Таким чином, сукупність встановлених фактів (тривале невиконання рішення, невиконання вимог виконавця щодо надання інформації, дії, спрямовані на уникнення арешту коштів, і регулярні закордонні поїздки) свідчить про свідоме ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є належним і пропорційним заходом, який має на меті стимулювати боржника до виконання рішення та забезпечити реалізацію конституційного права стягувача на судовий захист.

Враховуючи, що приватним виконавцем вжито вичерпних заходів примусового виконання, існують обґрунтовані докази свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, суд вважає подання приватного виконавця обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи-боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом № 232/3405/12 від 17.03.2022, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області, що виконується у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко