Ухвала

Іменем України

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 753/14168/23

провадження № 61-12981ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Олексій Лук`янов», ОСОБА_2 , Кредитної спілки «Ростовщик», Повного товариства «Олексій Лук`янов» і Компанія «Ломбард «Ростовщик» про стягнення грошових коштів за вкладами,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідачів на свою користь грошові кошти за усіма неповернутими грошовими вкладами в загальній сумі 2 827 922,80 грн.

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог та клопотанням про поновлення процесуального строку для подання заяви про збільшення позовних вимог у зв`язку із не вирішенням питання щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог від 14 травня 2024 року, поданої відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України, тобто до закінчення підготовного засідання.

Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 20 листопада 2024 року відмовив ОСОБА_1 у поновленні строку для подання заяви про збільшення позовних вимог. Заяву про збільшення позовних вимог від 20 вересня 2024 року залишив без розгляду.

Залишаючи без розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 20 вересня 2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 будучи присутньою у підготовчому судовому засіданні вимоги до заяви про збільшення позовних вимог від 14 травня 2024 року не були дотримані, що стало наслідком для застосування до такої заяви частини п`ятої статті 49 ЦПК України, а тому причини пропуску процесуального строку для подання заяви про збільшення позовних вимог від 20 вересня 2024 року є неповажними.

Київський апеляційний суд постановою від 12 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, оцінивши доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, дійшла наступних висновків.

Щодо оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року в частині відмови в поновленні строку для подання заяви про збільшення позовних вимог Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови в поновленні строку для подання заяви про збільшення позовних вимог (пункт 10 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року в частині відмови в поновленні строку для подання заяви про збільшення позовних вимог необхідно відмовити з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Щодо оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року в частині залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду колегія суддів дійшла такого висновку.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Встановивши відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для подання заяви про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що відсутні також підстави і для прийняття заяви про збільшення позовних вимог та правильно залишив без розгляду вказану заяву.

Аргументи касаційної скарги щодо залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду висновків судів не спростовують, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року щодо залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення в цій частині є законними та обґрунтованими, ухвалені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Олексій Лук`янов», ОСОБА_2 , Кредитної спілки «Ростовщик», Повного товариства «Олексій Лук`янов» і Компанія «Ломбард «Ростовщик» про стягнення грошових коштів за вкладами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов