Провадження № 2/466/1469/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Зубка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

у с т а н о в и в :

28 листопада 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), в якому просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника №16375 від 10.04.2012 року Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, державним виконавцем Гросс К.В., зареєстрований 11.04.2012 року за № 12385176 Кримською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у липні 2022 року в ході нотаріального посвідчення правочину з купівлі-продажу квартири, загальною площею 40,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та групи нежитлових приміщень (комори) №15 і підвалу за цією ж адресою, від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бородіна Ю.Ю. дізналась, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта є наявні відомості про арешт нерухомого майна позивача за реєстраційним номером 12385176, зареєстрований 11.04.2012 року реєстратором: Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (м. Севастополь), 99011 м. Севастополь, вул. Луначарського, 9. Підставою для обтяження зазначено постанова про арешт майна боржника, 16375, 10.04.2012, ВДВС Гагарінського РУЮ, м. Севастополь, державний виконавець Гросс К.В. Об`єкт обтяження: усе нерухоме майно. Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь, код:35052665, 99038, м. Севастополь, пр-т Жовтневої Революції, 8. Заявник: Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь, код: 35052665, 99038, м. Севастополь, пр-т Жовтневої Революції, 8.

При цьому згідно із відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна неможливо ідентифікувати у межах якого виконавчого провадження та/або на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на усе нерухоме майно позивача.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, стосовно ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) будь-яка інформація відсутня.

Зазначає, що наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про накладення арешту на нерухоме майно, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у задоволенні позову просив відмовити, оскільки згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Позивач дізнався про наявність наступних обтяжень у вигляді арештів нерухомого майна: - обтяження за № 12385176, зареєстроване 11.04.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника, 16375 від 10.04.2012 року, винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі Гросс К.В. Тобто обтяжувачем у вищевказаних записах є ВДВС Гагарінського РУЮ Севастополя (35052665) та яка є діючою юридичною особою згідно ЄДР. Зазначає, що зазначений арешт міг бути накладений при виконанні будь-якого виконавчого документа, в рамках виконавчого провадження, в тому числі і при виконанні ухвали суду про забезпечення позову, не обмежуючись зазначеними у позовній заяві відповідями щодо відсутності заборгованості. Отже, вважає, що доводи Позивача, що: «обставини даної справи вказують на те, що арешт на майно Позивача накладено без наявності правових підстав» є необґрунтованим, відсутність підстав накладення арешту Позивачем теж не доведено, та не надано жодних доказів щодо неправомірності накладеного арешту на майно. Також, з урахуванням наведеного, необґрунтованим є твердження Позивача: «Обставини даної справи вказують на те, що арешт на майно Позивача накладено без наявності правових підстав саме підпорядкованим Міністерству юстиції України органом ВДВС», оскільки доказів що арешт на майно Позивача накладено без наявності правових підстав Позивачем не надано до даної справи.

У судовому засіданні представник відповідача Міністерства юстиції України Зубко С.В. заперечив щодо задоволення даного позову, просив у такому відмовити.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що згідно із довідкою від 01.12.2016 №1308-1824 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 , місце реєстрації проживання якої значиться: АДРЕСА_2 фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.16).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2023, на все нерухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження:12385176; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 16375, 10.04.2012, ВДВС Гагарінського РУЮ м. Севастополя, державний виконавець Грос К.В.; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь; заявник: Відділ державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь.

На праві власності позивача ОСОБА_3 знаходиться нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 40,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення загальною площею 15 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартира загальною площею 38,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ., що також видно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2023.

Через наявність вказаного арешту на все майно позивача ОСОБА_3 , за відсутності будь-яких даних щодо наявності відкритого виконавчого провадження відносно неї як боржника, позбавляє позивача у повній мірі здійснювати та реалізовувати своє право власності відносно належного їй майна, тому позивач ОСОБА_3 і звернулася до суду з даним позовом.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 від 10.11.2023, Офісом Генерального прокурора за №25/3-2190вих-23 від 17.11.2023 повідомлено, що за результатами опрацювання масиву даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 16.11.2023 кримінальних проваджень, в яких містяться дані про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінальної відповідальності як підозрюваної не встановлено. Рахом з тим, інформує, що до 20.11.2012 облік злочинів здійснювався Міністерством внутрішніх справ України. Крім того, Міністерство внутрішніх справ України здійснює ведення спеціальних обліків про осіб щодо притягненнян до кримінальної відповідальності і є розпорядником такої інформації.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 від 10.11.2023, Міністерство внутрішніх справ України за №1765А3/16-1700-2023 від 16.11.2023 повідомило, що станом на 16.11.2023 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 від 10.11.2023, Головне управління ДПС у Львівській області за №32710/6/13-01-13-03 від 16.11.2023 повідомило, що згідно інформаційної системи податкового органу станом на 15.11.2023 по ОСОБА_3 заборгованості по сплаті податків та платежів до бюджету відсутня, подача звітності не здійснювалося, не нараховувалася та не сплачувалися податки та збори від будь-яких доходів.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 від 10.11.2023, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя за №1937/6/21-22-13-02-11 від 16711.2023 повідомило, що ОСОБА_4 проживала на території Автономній Республіці Крим, інформація стосовно податкового боргу станом на 10.04.2012 у Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя відсутня. Станом на 10.11.2023 згідно бази даних управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя по платнику податків ОСОБА_4 інтегровані картки платника не відкриті.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 від 10.11.2023, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) за №45940-04.2-25 від 13.11.2023 повідомило, що згідно Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.04.2016 № 1183/5, примусове виконання рішень здійснюють відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України. Таким чином, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є розпорядником інформації щодо примусового виконання виконавчих проваджень, натомість розпорядником вказаної інформації є відділ, на виконанні якого перебуває виконавче провадження. Наказом Міністерства юстиції України від 27.04.2023 № 1499/5 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» визначено, що під час дії воєнного стану примусове виконання рішень, місцем виконання яких є Автономна Республіка Крим та місто Севастополь здійснює відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Одночасно зазначають, що фактично матеріали виконавчих проваджень, які перебували на території АР Крим та м. Севастополь, в тому числі, виконавчі провадження, які відкрито відносно ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), при виконанні яких винесені запитувані постанови про арешт майна, до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) не передавались, а також у відділі на примусовому виконанні Відділу не перебували. Враховуючи викладене, неможливо ідентифікувати згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), в якому виконавчому провадженні (при виконанні яких виконавчих документів) винесено постанова про арешт майна боржника № 16375 від 10.04.2012, яку зазначено як підставу обтяження № 12385176, оскільки не зазначено номеру виконавчого провадження у АСВП. Також інформують, що згідно даних АСВП (спецрозділ), на виконанні ВДВС Гагарінського РУЮ міста Севастополя зареєстровано виконавче провадження № 35313378 відносно ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), стягувач - держава (категорія виконавчого документа: з виконання рішень загальних судів). Дата відкриття 20.11.2012. Будь-яка інша інформація щодо виконавчого документа та суми стягнення у АСВП не міститься.

З Єдиного реєстру боржників, доступ до якого є відкритим, слідує, що будь-яка інформація відносно боржника ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Питання зняття арешту з майна врегульовано статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне:

1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

2. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

3. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

4. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

5. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування ч.5 цієї статті.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61- 18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61- 2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2024 року у справі № 569 6234 (провадження № 61-2690св23) дійшов висновку, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови повернення виконавчого документа стягувачу до 8 березня 2011 року (дата набрання чинності новою редакцією Закону № 606-XIV), знищення виконавчого провадження за закінченням строку його зберігання та відсутність майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, та те, що жодних виконавчих проваджень відносно власника майна ОСОБА_4 судом не встановлено, неможливо ідентифікувати у межах якого виконавчого провадження та/або на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на усе нерухоме майно позивачки. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, стосовно ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) будь-яка інформація відсутня.

Таким чином, судом неможливо встановити чи перебуває відкрите виконавче провадження, в якому ОСОБА_4 є боржником; на виконання якого саме рішення, державним виконавцем була винесена постанова від 10.04.2012 про арешт усього нерухомого майна ОСОБА_4 , судом не встановлено майнові претензії з боку стягувача до боржника, зважаючи на рік накладення такого арешту, який є тривалим, відтак, оскільки наявність арешту на все майно позивачки, зокрема квартири загальною площею 40,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлових приміщень загальною площею 15 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартири загальною площею 38,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ., порушує її права на реалізацію своїх прав на володіння, користування та розпоряджання вказаним майном на власний розсуд, тому на переконання суду позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 10 Загальної декларації прав людини, ст. 41 Конституції України, ст. ст.16, 316-317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 до Міністерства юстиції України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 21-а про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника №16375 від 10.04.2012 року Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, державним виконавцем Гросс К.В., зареєстрований 11.04.2012 року за № 12385176 Кримською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18.11.2025 року.

Суддя Р. Б. Єзерський