№ 207/7212/25
№ 2/207/2669/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Єрмакової Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи від дати звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Батьки позивачки раніше перебували у шлюбі, але згодом шлюб між ними було розірвано. Мати позивачки після розірвання шлюбу зверталася до суду за стягненням з батька аліментів на утримання позивачки до її повноліття, а згодом у зв`язку з навчанням та здобуттям базової вищої освіти. На даний час позивачка є повнолітньою особою, однак продовжує навчання та здобуття повної вищої освіти. Навчається в ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», на 1-ому курсі за другим (магістерським) рівнем освіти за денною формою навчання, факультет інформаційних технологій, спеціальність: G7 Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка, освітня програма: Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка, термін навчання: з 08.09.2025 року по 31.12.2026 року. Позивачка зазначила, що оскільки навчається на денній формі, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Денна форма навчання вимагає витрат грошових коштів з урахуванням вартості підручників, підготовки рефератів та курсових робіт. Крім того, позивачка зазначає, що оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою, то вона винаймає житло, яке є дуже скромним, однак потребує додаткових затрат щомісячно, вартість інтернету, який є також необхідним для навчання, одяг, продукти харчування, ліки, яких вона іноді потребує, у зв`язку із хворобою та лікуванням. Також позивачка зазначила, що їй необхідно було придбати телефон та навушники, які є обов`язковими та необхідними для навчання. Мати позивачки працює та надає щомісячно добровільно матеріальну грошову допомогу, а батько добровільно матеріальної допомоги не надає взагалі, як зазначає позивачка, інших дітей у її батька немає. У зв`язку з чим, просить задовольнити позовну заяву.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав пояснення на позовну заяву, у яких просить справу розглянути без його участі.

Крім того, відповідач у своїх поясненнях зазначив, що ним не спростовується факт батьківства, та він частково визнає позовні вимоги, а саме в 1/10 частці від його доходів, оскільки його дохід складається з отримуваної ним заробітної плати, розмір якої, в середньому дорівнює 40 000,00 грн., та 1/10 частка від даної суми буде дорівнювати 4 000,00 грн., що є більшим за прожитковий мінімум для працездатної особи, і такої суми, на його думку, буде достатньо на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідач посилається на те, що позивачка не навела доказів, чому відповідач має сплачувати аліменти саме у розмірі 1/4 частки від його доходів. Стосовно витрат за оренду житла зазначив, що оскільки навчання доньки відбувається за кошти держбюджету, тому навчальний заклад також має забезпечувати студентів проживанням у гуртожитку, вартість якого, на думку відповідача буде значно меншою ніж 5 000,00 грн. Оскільки не надано доказів про неможливість ВНЗ забезпечити студентів проживанням у гуртожитку, тому відповідач вважає, що найм житла є особистим вибором позивачки. Щодо витрат на лікування відповідач зазначив, що в матеріалах справи наявний консультативний висновок кардіолога, в якому зазначено, що основний діагноз пацієнтки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є «гострий синусит», долучений до позовної заяви чек підтверджує придбання пантіроксу, тобто лікарського засобу не за призначенням лікаря, висновок лікаря містить інформацію про періодичний стан здоров`я дитини, а не хронічне захворювання, яке потребує постійного лікування та придбання ліків. Щодо придбання наушників та смартфону відповідач зазначив, що до позовної заяви долучено квитанції про придбання навушників на суму 2089,00 грн. та смартфону на суму 13 698,00 грн., тобто на загальну суму 15 787,00 грн. На думку відповідача, придбання такого вартісного майна підтверджує факт того, що мати позивачки має певний дохід для здійснення таких видів покупок, покупка цих речей є особистим вибором позивача та її матері, який залежить від наявного у них бюджету та особистого пріоритету, а не від потреб позивачки, у зв`язку з її навчанням. Як зазначає відповідач, його дохід в середньому 40 000,00 грн., тому вважає, що аліменти в розмірі 1/10 частки від його доходів, з урахуванням допомоги від матері дитини, буде достатнім.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, взявши до уваги позицію учасників справи, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається на першому курсі ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», на факультеті інформаційних технологій за другим (магістерським) рівнем освіти за спеціальністю G7 Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка, освітня програма: Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка, форма навчання денна (бюджет), термін навчання: з 08.09.2025 року по 31.12.2026 року, що підтверджується довідкою №85/16-17 від 12.09.2025 року.

Згідно долученої до позовної заяви копії договору оренди житлового приміщення, позивачка орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , сума оренди 5 000,00 грн. щомісячно.

Копією акту передавання-приймання орендованої плати від 01.07.2025 підтверджується, що орендодавець прийняв від орендаря (позивачки) орендну плату за періоди з 01.07.2025 по 31.10.2025, щомісячно по 5 000,00 грн.

Крім того, позивачка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №1206- від 17.05.2022.

Також, згідно з копією консультаційного висновку кардіолога, пацієнтка ОСОБА_1 зверталася за допомогою до лікаря 18.10.2025 року, основний діагноз: «195.0 Ідіопатична гіпотензія, гострий синусит».

Також, до позовної заяви долучені квитанції на придбання ліків, одягу, а також мобільного телефону та навушників для позивачки.

Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. Позивачка вважає, що ОСОБА_2 у змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання у встановленому законом розмірі.

Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які, за наявності можливості, зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча має таку можливість.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги позиції сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181-183, 198-200 СК України, ст.ст. 10-13, 15, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років, починаючи стягнення з 30 жовтня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір на користь держави в сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Є. Дубовик