Справа № 562/3177/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2025 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А. секретаря судових засідань Бєлявської А.С., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що її бабусі ОСОБА_2 та її татові ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності без виділення часток належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :00:006:0561. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 . За життя покійна розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на користь позивача ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , після його смерті відкрилася спадщина за законом, яку прийняла позивач. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може, у зв`язку з відсутністю визначеної частки в праві спільної сумісної власності, а тому нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву від 30.09.2024, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача Здолбунівської міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву від 10.11.2025, якою просила розглянути справу без її участі.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:006:0561, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №978321 від 30.09.2011 з додатком списку співвласників серії АА № 250651.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Здолбунів, Рівненського району Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.01.2023. За життя покійна розпорядилася своїм майном, склавши 25.06.2025 заповіт на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Банацькою Г.С., зареєстрований в реєстрі №401.

Позивачем було вчасно прийнтоа спадщину, шляхом подачі відповідної заяви про її прийняття до Здолбунівської державної нотаріальної контори. 03.04.2024 державним нотаріусом позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 54/100 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в реєстрі за №380, спадкова справа №30/2023. Щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :00:006:0561 державним нотаріусом відмовлено, оскільки спірна земельна ділянка належала покійній на праві спільної сумісної власності без виділення часток разом з сином покійної ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Здолбунів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.03.2025.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.07.1990.

ОСОБА_1 вчасно прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви про її прийняття до приватного нотаріуса Собіни А.О. 18.09.2025 приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 46/100 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 .

Щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :00:006:0561 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Собіною О.А. відмовлено, оскільки спірна земельна ділянка належала покійному на праві спільної сумісної власності без виділення часток разом з матір`ю покійного ОСОБА_2 , що підтверджується листом №204/01-16 від 19.09.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з положеннями ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з п."г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

В постанові від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому її вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обгрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 12, 89, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Здолбунів, Рівненського району Рівненської області та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Здолбунів, Рівненського району Рівненської області, а саме на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер якої :00:006:0561.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненскього апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_4 .

Відповідач: Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області, місцезнаходження: 35705, вул. Грушевського, 14, м. Здолбунів, Рівненської області, .

Суддя І.А.Чорний