Справа № 196/940/25
№ провадження 2/196/523/2025
19 листопада 2025 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 .
14 вересня 2018 р. ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно та майнові права заповіла їй. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. та зареєстровано в реєстрі за №963.
У 2025 році вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. з приводу оформлення спадщини та приватним нотаріусом було проведено перевірку щодо можливості оформлення спадкового майна.
Відповідно до відповіді КП «Самарівське МБТ» ДОР» №178 від 03.05.2025р., житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 червня 1994 р., зареєстрованого Царичанським БТІ 15 червня 1994 р. в книзі № 2 за номером 168. Згідно складеного технічного паспорту на житловий будинок самовільна забудова відсутня.
ОСОБА_3 - це мати ОСОБА_2 та після смерті матері ОСОБА_2 оформила частково спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Інших документів вона не оформляла.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2025 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання (а.с.47).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2025 року за клопотанням позивачки ОСОБА_1 витребувано від державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та від приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.52-53).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.156).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити (а.с.154).
Представник відповідача Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, проте надали до суду заяву, в якій прохають розгляд справи проводити у відсутність їх представника та позовні вимоги визнають повністю (а.с.49).
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 03 жовтня 2024 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.39).
За життя 14 вересня 2018 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що по закону вона буде мати право, заповіла позивачці ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. та зареєстрований в реєстрі за №963 (а.с.11).
Позивачка ОСОБА_1 спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийняла у встановленому законом порядку, подавши до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В. заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за № 28 від 24 січня 2025 року (а.с.79).
Позивачці приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В.09.06.2025р. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,4065 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована: Дніпропетровська область, Дніпровський район Царичанська селищна рада (раніше Бабайківська сільська рада), яка належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №170437 від 19.01.2005р. (а.с.13, 139).
Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.06.1994р., житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а.с.16).
Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП від 29.05.1998р. на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та госпспоруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,54 га, розташовані на території Бабайківської сільської ради АДРЕСА_1 , виданий на ОСОБА_3 (а.с.23).
Відповідно до посвідки про народження № НОМЕР_2 від 19.04.1939р., ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батька: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.41).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , видане Бабайківською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області 05.09.2003р.), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з записами погосподарської книги Бабайківської сільської ради №10 за 2001-2005 р.р. Разом з нею на день смерті була зареєстрована та постійно проживала її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 02 вересня 1993 року по день її смерті (а.с.40).
ОСОБА_2 , донька померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , спадщину за законом прийняла у встановленому законом порядку, подавши до Царичанської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за №36 від 23 січня 2004 року (а.с.58).
ОСОБА_7 , син померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , відмовився від належної йому частки спадщини на користь спадкоємця за законом дочки померлої ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку, подавши до Царичанської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за №41 від 26.01.2004р. (а.с.59).
11 червня 2004 року ОСОБА_2 державним нотаріусом Царичанської районної державної нотаріальної контори Кравчук С.В. було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», що знаходиться в с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, розміром 4,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП №012661 від 20.12.1996р. (а.с.45, 65).
Отже, судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була єдиним спадкоємцем померлої матері ОСОБА_3 та спадщину після смерті матері прийняла, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщину заяву про прийняття спадщини, частково провела державну реєстрацію права власності на спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи №23/2004 від 23.01.2004 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №23/2004 (а.с.56-74).
Також, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців на спірне спадкове майно ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину, не має, що підтверджується копією спадкової справи №17/2025 від 24.01.2025 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №17/2025 (а.с.75-167).
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК ), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Разом з тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Виходячи з того, що позивачка є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, спадщину прийняла, однак не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання її права власності на спадкове майно в судовому порядку, а тому її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб,відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивачки не стягувати судовий збір із відповідача.
Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності:
- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Судовий збір залишити за позивачкою ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с.Івано-Яризівка Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт № НОМЕР_5 , виданий органом 1261 22.02.2022р., рнокпп - НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 28.11.2025 року.
Суддя: Д.Г. Костюков