УХВАЛА

24 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат за прострочене зобов`язання за жовтень 2025 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою про стягнення інфляційних втрат за прострочене зобов`язання.

Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

ОСОБА_1 подав заяву на усунення недоліків, де зазначив, що у відповідності до норм діючого законодавства держави Україна, несплата інфляційних витрат є наслідком тривалої бездіяльності органу державної влади держави України Державної казначейської служби України, яка має обов`язок безспірно стягувати кошти з Єдиного казначейського рахунку держави Україна, а тому вимога сплати судового збору є банальним вимаганням з нього грошей в інтересах роботавця.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В даному випадку, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з держави Україна, а саме інфляційних за прострочене зобов`язання за квітень 2025 року, а не відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відтак, на дані правовідносини, з огляду на заявлені позовні вимоги положення п. 13 ч. 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» не поширюються, а тому апелянт не підлягає звільненню від сплати судового збору з даних підстав.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок сплатити судовий збір має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно, застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, слід дійти висновку про наявність підстав для продовження позивачу процесуального строку для усунення недоліків заяви до п`яти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 127, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановила:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на строк п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: