Справа № 125/2068/24
Провадження № 22-ц/801/2433/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокуСправа № 125/2068/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Оніщука В.В., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Ходакової М.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державне підприємство « Барський спиртовий комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Барський спиртовий комбінат», про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати,-

В с т а н о в и в:

08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Барський спиртовий комбінат», про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19.09.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Барський спиртовий комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 97074,22 грн, а також судовий збір на користь держави у розмірі 1211, 20 грн.

24 вересня 2025 року адвокат Катрич П.С. подав клопотання, у якому просив винести додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати на надання правничої допомоги по даній справі в розмірі 10 000 грн.

Державне підприємство «Барський спиртовий комбінат» 25 вересня 2025 року подало клопотання про зменшення судових витрат, у якому просило відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення, оскільки у судовому засіданні19.09.2025 рокум представник позивача клопотань щодо долучення доказів на підтвердження судових витрат а також заяви протягом 5 днів на заявляв.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 30.09.2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Катрича П.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги залишено без розгляду.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Катрич П. С. просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи ,а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказав, що суд не врахував, що представник позивача у позовній заяві зазначив лише попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс та/або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що можна вважати відповідною заявою в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

27 жовтня 2025 року Державне підприємство « Барський спиртовий комбінат подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась,про день,час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй судової повістки .Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи у клопотанні позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, суд виходив з того, що до позовної заяви та в ході розгляду справи не було заявлено та долучено жодних доказів про вказані судові витрати, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що представник позивача у позовній заяві зазначив попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс та/або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що можна вважати відповідною заявою в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, є безпідставними, виходячи з наступного.

Встановлено, адвокат Катрич П.С. 23 вересня 2025 року подав клопотання про ухвалення додаткового рішення, при цьому посилаючись на те, що при подачі позову, в ньому було вказано, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і яку очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 10 000 грн витрат на правничу допомогу, на підтвердження чого додано відповідні докази.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 2-5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 здійснено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З матеріалів справи встановлено, що в судовому засіданні 19 вересня 2025 року був присутній представник позивача Катрич П.С., який не подавав клопотань про долучення доказів на підтвердження судових витрат, а також не заявляв про долучення таких доказів в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

Лише 23 вересня 2025 року представник позивача Катрич П.С. подав до суду копії акту №1 від 23 вересня 2025 року здачі-прийому правничої допомоги до договору від 05 квітня 2024р. №7 (т.1 а.с.235) та квитанцію до прибуткового касового ордеру №23/09 від 23 вересня 2025 року про отримання від ОСОБА_1 10 000 грн, тобто понесених витрат на правничу допомогу.

Відтак, клопотання представника позивача не підлягає задоволенню, оскільки сторона позивача не дотрималася процесуальних строків та порядку подання доказів про розмір судових витрат. Вказівка в позовній заяві орієнтовного розрахунку витрат є виконанням вимог п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України і не замінює окремої заяви, передбаченої ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Закон прямо вимагає подання такої заяви до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що позивачем зроблено не було.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано залишив клопотання без розгляду, оскільки воно подане з пропуском процесуального строку та без попередньої заяви.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення, як такого, що ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження і є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильних і обгрунтованих висносків суду не спростовують .

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

По с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Катрича Павла Степановича на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський