справа № 489/5088/25 провадження №2-о/489/147/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лупової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

У червні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою в якій просить встановити:

- факт її проживання з 1984 року по 14.02.2022 однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- факт її постійного проживання з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна.

У встановлений законом строк заявник до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, але на час відкриття спадщини постійно мешкала з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 . Тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

У червні 2025 року представник заявника звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення спадщини ОСОБА_1 за законом на майно, що залишилося після смерті спадкодавця та нотаріусом була відкрита спадкова справа № 23/2025.

Постановою приватного нотаріуса від 16.06.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом у зв`язку із тим, що вона у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Спадкодавець був цивільним чоловіком бабусі заявника про лінії матері ОСОБА_4 , які проживали без реєстрації шлюбу з 1976 року до смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з народження вважала, що спадкодавець її рідний дід по лінії матері.

Після смерті бабусі спадкодавець залишився проживати з заявником. Вони мали спільний побут, спільний бюджет, спільні права та обов`язки.

ОСОБА_5 поховала спадкодавця за місцем поховання прабаці ОСОБА_6 .

Заявник тривалий час проживала зі спадкодавцем однією сім`єю, утримала та лікувала спадкодавця, сплачувала комунальні і експлуатаційні послуги за спадкове майно та майно де проживала їх сім`я, поховала спадкодавця. Чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_7 займався організацією поховання спадкодавця, отримував державну допомогу на поховання.

Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту постійного проживання однією сім`єю з ним необхідно заявнику для оформлення спадкових прав.

Посилаючись на наведені обставини, заявник звернулася до суду з вказаною заявою.

У судове засідання, призначене на 11.11.2025, про яке повідомлені належним чином, учасники справи не з`явилися.

Представник заявника - адвокат Сидоренко Т.В. через систему «Електронний суд» 06.11.2025 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності представника, в якій просила долучити до матеріалів справи письмові докази та задовольнити заяву.

Заінтересована особа Миколаївська міська рада в поясненнях від 17.07.2025 просила розгляд справи здійснити за відсутності її представника та врахувати її прояснення в яких просила відмовити в задоволенні заяви, так як лише показаннями свідків за відсутності інших доказів не може бути встановлений факт спільного проживання, а також не доведення належними і допустимими доказами належності заявника до кола спадкоємців.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.02.2022 серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_8 .ІД. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Денисовою О.О. було заведено спадкову справі № 23/2025.

Із матеріалів дослідженої судом спадкової справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_3 прийнята ОСОБА_1 , яка через свого представника ОСОБА_9 16.06.2025 подала нотаріусу відповідну заяву.

Із спадкової справи вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні» від 16.06.2025.

Згідно спадкової справи інші спадкоємці відсутні.

16.06.2025 приватним нотаріусом було винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом) у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів спільного проживання за спадкодавцем.

Із заяви вбачається, що спадкодавець був цивільним чоловіком бабусі заявника по лінії матері ОСОБА_4 , з якою він проживав з 1976 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Смерть ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серії від НОМЕР_2 від 11.09.2019.

Із свідоцтва про поховання, складеного Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» за № 36171, вбачається, що ним підтверджено здійснення підзахоронення ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане свідоцтво видано на ім`я ОСОБА_1 .

Вході судового розгляду із пояснень представника заявника та змісту заяви встановлено, що ОСОБА_6 є прабабою заявника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Миколаївській області від 27.06.2025 № 1400-0401-8/54632, наданої на адвокатський запит, виплата допомогти на похованні здійснена 23.02.2022 ОСОБА_7 на рахунок в АТ «УкрСиббанк».

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 11.07.2002 підтверджується, що ОСОБА_7 є чоловіком заявника ОСОБА_1 , шлюб між якими зареєстровано 11.07.2002.

Факт спільного проживання та догляду за спадкодавцем ОСОБА_3 представником заявника підтверджено також Індивідуальною карткою № 650 амбулаторного хворого ОСОБА_3 , в якій довіреною особою вказано ОСОБА_1 , яка зазначена як онука.

ОСОБА_1 , як довірена особа пацієнта ОСОБА_3 , також зазначена і в Декларації № 0001-АХТР-ЧЕЗ-Х3АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, поданої 12.11.2021.

Із наданої на адвокатський запит відповіддю КНП ММР «Міська лікарня № 3» від 10.10.2025 № 122/86.01-06 вбачається, що про смерть пацієнта ОСОБА_3 , який був доставлений до закладу охорони здоров`я з квартири, адреса: АДРЕСА_1 , було повідомлено вказану у медичній картці стаціонарного хворого онуку ОСОБА_10 .

Допитані в судовому засіданні 24.09.2025 свідки ОСОБА_9 (двоюрідна сестра спадкодавця), ОСОБА_11 (колега по роботі заявника), ОСОБА_12 (двоюрідна племінниця заявника) та ОСОБА_13 (рідна племінниця заявника) показали, що заявник ОСОБА_1 проживала постійно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сімєю за адресою по АДРЕСА_3 . Після смерті бабусі ОСОБА_4 , ОСОБА_1 продовжувала проживати з ОСОБА_3 . Заявник здійснювала догляд за ним, вони разом планували і здійснювали покупки, мали спільний бюджет, з пошаною і повагою ставилися один до одного. Вони проживали однією сім`єю, а коли помер ОСОБА_3 , ОСОБА_10 здійснила його поховання.

Свідки підтвердили, що вони вважали ОСОБА_14 онукою ОСОБА_3 .

Із заяви вбачається, що вказаних в заяві юридичних фактів спільного проживання з спадкодавцем заявнику необхідне для оформлення спадщини.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18, від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц та від 10.01.2019 у справі № 484/747/17.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За правилами доказування, визначеними статтями 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із пояснень свідків, покази яких відповідають дослідженим письмовим доказам, що на момент смерті спадкодавця заявник постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрована з 24.10.2000 (підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про реєстрацію осіб» від 01.07.2025). Заявник є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса та за заявою якої заведено спадкову справу.

Тому враховуючи, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має значення для реалізацією заявником спадкових прав та те, що вставлення такого факту не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви шляхом встановлення факту постійно проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідає частині третій статті 1268 ЦК України та є достатньою для підтвердження факту постійного проживання з спадкодавцем для оформлення спадщини.

За такого, вимога заявника про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем з 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 є зайвою, а тому вона задоволенню не підлягає.

Щодо доводів заінтересованої особи викладених в письмових поясненнях про недоведеність заяви, суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами.

Суд також звертає увагу на те, що в даному випадку відсутній спір про право, оскільки матеріали справи не містять доказів звернення Миколаївської міської ради до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Крім того, наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, унеможливлює визнання спадщини відумерло (постанова Верховного Суду від 29.11.2024 у справі № 691/517/23).

Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У іншій частині вимог заяви відмовити.

Судові витрати з розгляду справи покласти на заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 19.11.2025.

Суддя І.В.Коваленко