ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 705/2159/19

провадження № 22-ц/4809/1509/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

заінтересована особа Приватне підприємство «Центр-Монтаж-Енерго»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року вскладі судді Сивоконя С.С. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог скарги

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернуласьдо суду зі скаргою та просила:

-визнати протиправною бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Віталія Лаптінова щодо не направлення представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 постанови за результатами розгляду скарги від 06 червня 2025 року, поданої у виконавчому провадженні № 77895710;

-зобов`язати начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Віталія Лаптінова або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки начальника повторно розглянути скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 постанови за результатами розгляду скарги від 06 червня 2025 року, поданої у виконавчому провадженні №77895710.

Скарга мотивована тим, що рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17 березня 2025 року у цивільній справі № 705/2159/19 визнано незаконним та скасовано наказ від 03.07.2019 № 25 ПП «Ценр-Монтаж-Енерго» про припинення трудового договору (контракту) з юрисконсультом ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ПП «Ценр-Монтаж-Енерго»; стягнуто ПП «Ценр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 липня 2019 року по 17 березня 2025 року в розмірі 346 882,80 грн, з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України; рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

24.04.2025 ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Шполянського районного суду Черкаської області № 705/2159/19 від 02.04.2025.

24.04.2025 постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Паливодою О. П. відкрито виконавче провадження № 77895710 з ідентифікатором доступу 9ББДБ045ВГАД та надано боржнику 3 дні для виконання рішення суду.

06.06.2025 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до в. о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ю. Вишневського подано скаргу в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 10.06.2025 в. о. заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Л. Ботезат повідомлено представника ОСОБА_3 , що скарга від 06.06.2025 направлена для розгляду та реагування начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Віталію Лаптінову.

Станом на 25.06.2025 скарга від 06.06.2025 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Віталієм Лаптіновим не розглянута та рішень за наслідком її розгляду не прийнято, що стало підставою для звернення до суду з відповідною скаргою.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року у задоволення скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що скарга від 06.06.2025, що подана представником скаржника до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, була подана не в порядку визначеному ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому відсутні правові підстави для визнання протиправної бездіяльності начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області надано відповідь скаржнику на скаргу від 06.06.2025, що надійшла від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Короткий зміст апеляційної скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року та ухвалити нову постанову про задоволення скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що твердження суду першої інстанції про те, що представник скаржника не зверталася зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець суперечать змісту скарги від 03.06.2025 та матеріалам виконавчого провадження.

Вирішення питань, порушених у скарзі від 06.06.2025, належить до предмета регулювання ЗУ «Про виконавче провадження», а тому розглядається в порядку, встановленому зазначеним законом, як наслідок, відповідь від 12.06.2025 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області розглянута в порушення ст. 12 ЗУ «Про звернення громадян».

Суд першої інстанції не послався на жодну норму статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження», яка не була дотримана представником скаржника при подачі скарги від 06.06.2025.

Жодним чином судом першої інстанції не надано оцінку щодо непроведення розгляду скарги від 06.06.2025 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Віталієм Лаптіновим в порядку статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, в грубе порушення вимог Положення про АСДС щодо заборони проведення авторозподілу справи за 14 днів до початку відпустки судді, цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд судді С. Сивоконю за 5 днів до початку відпустки, що призвело до участі у розгляді справи неповноважного складу суду, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Суддя С. Сивоконь, секретар судового засідання О. Шпиця та представник боржника адвокат В. Моспан перебувають у позапроцесуальних стосунках, що підтверджується матеріалами справи та наданням необґрунтованих переваг адвокату В. Моспану.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від ПП «Центр-Монтаж-Енерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу Коркіяйнен О. С., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року без змін.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року відзив Управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на апеляційну скаргу залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник заявника Коркіяйнен О. С. підтримала доводи апеляційної скарги, представник ПП «Центр-Монтаж-Енерго» адвокат Моспан В. В. та представник Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Русенко А. Ю. заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає не задоволенню, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5, звернення громадян (крім звернень, які підлягають розгляду в порядку, встановленому Законом, або які надійшли на телефонну «гарячу лінію» органів державної виконавчої служби) розглядаються органами державної виконавчої служби у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», а діловодство за ними ведеться згідно з Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 № 348.

Перелічені нормативно-правові акти визначають процедуру розгляду звернень громадян, здійснення контролю за дотриманням строків їх розгляду та загальні засади ведення діловодства за зверненнями громадян.

Згідно частини 3 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилалась на те, що начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не виконано вимог статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Матеріалами справи підтверджується, що 06.06.2025 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала скаргу на ім`я в.о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ю. Вишневського та просила:

- провести перевірку законності дій під час здійснення виконавчого провадження №778957710 посадових осіб Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з примусового виконання виконавчого листа Шполянського районного суду Черкаської області від 02.04.2025 № 705/2159/19 в порядку статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження», розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5);

- винести постанову за результатами перевірки законності ВП №2832/5 (том 1 а. с. 4-7).

Згідно листа від 10.06.2025, за підписом в. о. заступника директора Департаменту державної виконавчої служби Л. Ботезат, адресованого начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Віталію Лаптінову та Оксані Коркіяйнен (представнику за довіреністю Діани Коркіяйнен), Департаментом надсилається за належністю для розгляду в межах компетенції звернення ОСОБА_2 від 06.06.2025 в інтересах ОСОБА_1 з приводу виконання рішення, оскільки відповідно до підпунктів 9, 10 пункту 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.04.2016 за № 617/28747, Управління забезпечення примусового виконання рішень відповідно до покладених на нього завдань розглядає звернення громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних із виконанням рішень, аналізує стан цієї роботи, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг, розглядає запити на отримання публічної інформації (том 1 а. с. 23).

12.06.2025 Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підготовлено лист «Про результати розгляду звернень», який згідно Реєстру відправлено 17.06.2025 на адресу ОСОБА_4 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (том 1 а. с. 74).

У листі вказано, що Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на скаргу від 06.06.2025, що надійшла від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах компетенції повідомляє, що вона не розглянута у порядку встановленому статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки не відповідає вимогам Закону, тому виконавче провадження не вилучалось, перевірка не проводилась.

Також в листі викладено хід вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, які заходи вживалися та які рішення прийняті державним виконавцем.

Аналіз ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить про те, що в позасудовому порядку рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб, зокрема, державного виконавця, з примусового виконання виконавчого листа можуть бути оскаржені стягувачем до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що представник скаржника 06.06.2025 звернулась зі скаргою до в. о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який, в свою чергу, не є начальником відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець, на виконанні у якого перебуває виконавчий лист Шполянського районного суду Черкаської області від 02.04.2025 № 705/2159/19.

В подальшому зазначена скарга була направлена для розгляду начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який не є начальником відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець, на виконанні у якого перебуває виконавчий лист Шполянського районного суду Черкаської області від 02.04.2025 № 705/2159/19.

Скарга ОСОБА_2 від 06.06.2025 подана до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не в порядку визначеному ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому в начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) В. Лапітнова були відсутні підстави виносити постанову в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та він в межах наданих йому повноважень у відповідності до положень ЗУ «Про звернення громадян» надав відповідь.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що вирішення питань, порушених у скарзі від 06.06.2025, належить до предмета регулювання ЗУ «Про виконавче провадження», а тому розглядається в порядку, встановленому зазначеним законом, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що в грубе порушення вимог Положення про АСДС щодо заборони проведення авторозподілу справи за 14 днів до початку відпустки судді, цивільну справу № 705/2159/19 передано на розгляд судді С. Сивоконю за 5 днів до початку відпустки.

Зокрема, посилаючись на викладену обставину, заявник надала до суду копію графіка відпусток працівників Шполянського районного суду Черкаської області на 2025 рік, затвердженого наказом голови суду від 16.12.2024 № 33-од.

Разом з тим, сам по собі графік відпусток не підтверджує, що суддя фактично перебував у відпустці і графік відпусток не є безумовною підставою, яка забороняє здійснювати авторозподіл справ на суддю, який згідно графіка перебуватиме у відпустці.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суддя С. Сивоконь, секретар судового засідання О. Шпиця та представник боржника адвокат В. Моспан перебувають у позапроцесуальних стосунках, що підтверджується матеріалами справи та наданням необґрунтованих переваг адвокату В. Моспану, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку та є лише припущенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Коркіяйнен Оксани Сергіївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26.11.2025.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко