Справа № 674/2001/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

з участю: секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

представника відповідача адвоката Прокопчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 8 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 103266758. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби відповідно до п. 6 Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно п. 1.1. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових кошті у сумі, визначеній у п. 1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п. 2.1. кредитного договору. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 200 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600 грн. сума заборгованості за відсотками, 1600 грн. сума заборгованості за комісією. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 103266758 від 8 листопада 2021 року в сумі 37 200 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600 грн. сума заборгованості за відсотками, 1600 грн. сума заборгованості за комісією. В подальшому відповідач, всупереч умовам Кредитних договорів, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»; ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610; 611, 612, 654, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, порушив вищевказані умови Кредитного договору і не повернув кредитні кошти.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов. У відзиві зазначив, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Так, зазначила, що матеріали справи не містять заявки на отримання кредиту, яка за Договором є обов`язковою при оформленні кредиту. Крім цього, позивачем не надано доказів того, що грошові кошти на умовах фінансового кредиту в сумі 8 000 грн. були перераховані відповідачу. Також матеріали справи не містять інформації щодо отримання проекту цього Договору разом із додатками, а також те, що відповідач ознайомився з усіма його умовами. Просила суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 70-76).

На адресу суду від представника позивача 26 вересня 2025 року надійшла відповідь на відзив (а.с. 78-88).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2025 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надати суду для дослідження в судовому засіданні: Оригінал Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, що укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «МІЛОАН»; оригінал Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року; оригінал Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року (а.с. 97-99).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2025 року зобов`язано Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (, адреса: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, 1Д) надати суду:Інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) карткового рахунку, відкритого у банку 8 листопада 2021 року. Інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) карткового рахунку НОМЕР_2 . Виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Інформацію про надходження 8 листопада 2021 року на картковий рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), грошових коштів в сумі 8 000 грн. (а.с. 100-102).

17 жовтня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про виконання ухвали суду з додатками (а.с. 105-1116).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2025 року у задоволенні заяви представника позивача про виконання ухвали суду від 17 жовтня 2025 року про приєднання до матеріалів справи копій письмових доказів, а саме: копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року; Копію витягу з Реєстру Боржників (додаток № 1 до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року; копію платіжної інструкції № 366 від 19 липня 2024 року про перерахування 4 978 783, 66 грн. оплати за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024р; копію Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року (а.с. 109-116), - відмовлено (а.с. 128-130).

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що відповідач заперечує отримання грошових коштів в кредит за договором позики. Також зазначив, що позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором. Оскільки представником позивача не надано оригінали письмових доказів (договори факторингу, витяги з реєстру боржників), а вони ставлять під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, тому на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України просила суд не брати такі докази до уваги. Ствердила також, що представником позивача разом із позовною заяву не надано всі сторінки договору факторингу. Також зазначила, що витяги з реєстру боржників, до долучені до позовної заяви, не підписані сторонами.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 8 листопада 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103266758. Відповідно до п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений у п. 1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. П. 1.2. Договору передбачає, що сума (загальний розмір) кредиту становить 8000 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 08.11.2021р. (строк кредитування). А згідно із. П. 1.3. договору кредит надається строком на 30 днів з 08.11.2021р.. Термін (дата) повергнення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 08.12.2021р. (п. 1.4.). Відповідно до п. 1.5.1., 1.5.2., 1.6 Договору комісія за надання кредиту: 1600 грн., яка нараховується за ставкою 20 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3600 грн., які нараховуються за ставкою 1, 5 % відсотків від фактичного залишку кре5дитьу за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором R48859. Ця обставина підтверджується копією договору про споживчий кредит № 103266758 від 08.11.2021р. (а.с. 5-9). Також відповідачем підписано графік платежів за договором про споживчий кредит 103266758 від 08.11.2021р. та паспорт споживчого кредиту № 103266758 за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 9-10).

Відповідно до листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15 жовтня 2025 року на банківську карту ОСОБА_1 № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) 8 листопада 2021 року було зарахування грошових коштів в сумі 8 000 грн. (а.с. 124-125).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, оскільки представником позивача надано суду докази перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 8 000 грн. на його банківську картку, тому твердження представника відповідача про неперерахування грошових коштів суд до уваги не бере та відхиляє.

Суд також розцінює критично та не бере до уваги доводи представника відповідача щодо неналежного оформлення договору кредиту, оскільки судом встановлено, що договір про споживчий кредит укладено відповідно до вимог чинного законодавства України та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором R48859.

Водночас, Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 15 жовтня 2025 року постановлена ухвала про витребування оригіналів письмових доказів. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» надати суду для дослідження в судовому засіданні: оригінал Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, що укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «МІЛОАН»; оригінал Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року; оригінал Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року (а.с. 97-99).

Вищевказана ухвала суду представником позивача не виконана, оригінали зазначених письмових доказів для їх дослідження в судовому засіданні суду не надано (а.с. 105-116).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Приписом ч. 5 ст. 95 ЦПК України встановлено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. А частина 6 статті 95 ЦПК України передбачає, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотання учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, оскільки представник відповідача поставив під сумнів відповідність поданих копій письмових доказів оригіналам, а представником позивача не надано суду оригіналів цих письмових доказів для їх безпосереднього дослідження в судовому засіданні, тому такі письмові докази, як:копію Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, що укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «МІЛОАН»; копію Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року; копію Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, суд до уваги не бере на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України (а.с. 11-14).

Суд на підставі ч. ч. 2, 4, 6 ст. 95 ЦПК України не бере до уваги письмові докази, що подані разом із заявою представника позивача про виконання ухвали суду від 17 жовтня 2025 року (а.с. 105-107), а саме: копію Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, що укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «МІЛОАН»; копію Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року; копію Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, оскільки представником позивача не надано суду для огляду в судовому засіданні оригіналів цих письмових доказів, а копії цих письмових доказів належним чином не завірені представником позивача (а.с. 109-116).

Суд розцінює критично та не бере до уваги доводи, що викладені у заяві представника позивача про виконання ухвали суду від 17 жовтня 2025 року, адже у ній не наведено жодних непереборних та об`єктивних причин, які б перешкоджали представнику позивача надати суду оригінали витребовуваних доказів для огляду в судовому засіданні.

Крім цього, суд на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України не приймає до розгляду копії доказів, а саме: копію розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , що складений ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 90), копію платіжного доручення № 34892081 від 08.11.2021р. (а.с. 91), копію платіжної інструкції № 366 від 19 липня 2024 року (а.с. 111), оскільки вони надані суду 26 вересня 2025 року та 17 жовтня 2025 року, а позовна заява подана до суду 20 грудня 2024 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 83 ЦПК України. Клопотання про визнання поважними причин неподання вказаних доказів у встановлений законом строк позивач не заявляв на підставі ч. ч. 4, 5 ст. 83 ЦПК України.

Так, стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 515 ЦК України передбачає, що заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Згідно із стаття 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, суд приходить до переконання, що представником позивача не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про заміну кредитора у зобов`язанні (первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» на позичальника ТОВ «ФК «ЄАПБ»), тому до позивача не перейшло право вимоги первісного кредитора у зобов`язанні, а саме: стягнення боргу за договором про споживчий кредит № 103266758 від 08.11.2021р. в розмірі 37 200 грн. з відповідача.

Так, оскільки право грошової вимоги за кредитним договором № 103266758 від 08.11.2021р. від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло, тому розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 103266758 від 08.11.2021р. за період з 16 липня 2024 року по 30 листопада 2024 року, що виконаний ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд визнає неналежним і недопустимим доказом по справі (а.с. 15).

Таким чином, оскільки представником позивача в порушення вимог приписів ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача перед позивачем; на виконання ухвали суду про витребування доказів представник позивача не надав оригінали договору факторингу, витягу з реєстру боржників, акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників, не надано доказів оплати за відступлення прав вимоги, тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 83, 95, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 27 листопада 2025 року.

Суддя А.В. Кульбаба