Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/2261/25
Справа № 279/5079/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №279/5079/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, зазначивши, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2019 року по справі №279/4259/19 було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.08.2019 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) було відкрито виконавче провадження №61806875 від 13.04.2020 року. Позивач від сплати аліментів не ухиляється, що підтверджується довідкою від Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області №23.09-25/66010 від 24.07.2025, в якій зазначено, що станом на 24.07.2025 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Розмір аліментів починаючи з 2019 року і по сьогодення складає 1/4 від всіх видів заробітків позивача.

10 жовтня 2020 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що було внесено відповідний актовий запис №98 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Позивач з дружиною проживали в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1206- від 17.02.2023 року та №1206- від 06.06.2022 року та відтиском штемпеля в паспорті позивача. З інформаційної довідки №438996611 від 11.08.2025 року, вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 . Однак, через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України у 2022 році та постійні активні бойові дії в Донецькій області, позивач разом з дружиною були вимушені покинути свій будинок та 12.03.2022 року переїхати до міста Кам`янське Дніпропетровської області. Починаючи з 06.06.2022 року позивач з дружиною вимушені орендувати будинок для проживання їх сім`ї, за адресою: АДРЕСА_2 , дана адреса зазначена в довідках про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1206- від 17.02.2023 року та №1206- від 06.06.2022 року. Також надає до суду копію Договору оренди від 06.06.2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в якому зазначено, що розмір орендної плати за весь орендований об`єкт в цілому становить 10 000 гривень на місяць та комунальні послуги сплачуються Орендарем на підставі виставлення рахунків відповідних організацій та показань лічильників. Від шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилось двоє дітей, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до Виписок про новонароджених п.22 діти мали певні діагнози .

Згідно з довідкою №14476/501/01-2025 від 04.08.2025 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить службу у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області та на теперішній час перебуває на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Волноваського району відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області. З огляду на вищевказане, починаючи з червня 2022 року позивач несе додаткові витрати на оренду будинку, також дружина ОСОБА_6 знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку й перебуває на повному утриманні позивача, двоє новонароджених дітей також перебувають на фінансовому забезпеченні позивача.

Просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2019 року по справі №279/4259/19 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач направила відзив на позовну заяву, в якому вказала, що ознайомившись з позовною заявою, вважає аргументи викладені у ній не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне: Так, дійсно рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2019 року по справі №279/4259/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зокрема, про стягнення аліментів на утримання спільної малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.08.2019 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилось двоє дітей від іншого шлюбу. Крім того, через повномасштабне вторгнення російської федерації позивач вимушено покинув своє місце проживання та вимушений знімати житло в оренду, що підтверджується договором оренди від 06 червня 2022 року. Також позивач зазначає, що він не ухиляється від сплати аліментів та заборгованості зі сплати аліментів не має. З приводу того, що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки народилося двоє дітей від іншого шлюбу, вважає за необхідне зазначити, що наданий позивачем договір оренди, як доказ погіршення його майнового стану, не заслуговує на увагу, з огляду на те, що він укладений у простій письмовій формі, не є нотаріально посвідченим та не є зареєстрованим у передбаченому законом порядку, а у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

З огляду на наведене, вбачається, що договір, який надано позивачем в підтвердження погіршення свого майнового становища є нікчемним і відповідно не є належним та допустимим доказом у даній справі. Також, слід зауважити на те, що твердження відповідача про відсутність заборгованості зі сплати аліментів не відповідає дійсності, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 05.09.2025 року, у виконавчому провадженні ВП №61806875, відповідно до якого у позивача наявна сукупна заборгованість з моменту відкриття провадження у розмірі 165 613,75 грн. Відповідачем подано заяву до виконавчої служби про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, після отримання довідки її копію буде надано до суду.

Крім того, просить суд взяти до уваги той факт, що позивач, крім як сплати аліментів, не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач самостійно без будь-якої допомоги займається вихованням, розвитком та здоров`ям дитини, а саме: коли дитина хворіє, позивач не надає додаткові кошти на його лікування, крім аліментів. На дозвілля позивач не надавав додаткові кошти, крім аліментів; харчування, одяг та взуття, яке потрібно купувати кожного сезону, бо дитина зараз активно росте тощо. Тому, зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки суттєво та істотно вплине на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального розвитку дитини. З огляду на наведене вбачається, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Просить в задоволені позову відмовити частково, змінити розмір аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , який визначений рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2019 року по справі №279/4259/19, з 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на 1/5 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати покласти на позивача.

Представник позивача направила відповідь на відзив, в якому вказала, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає аргументи викладені у ньому не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. У зв`язку з народженням у позивача двох дітей, на утримання яких він також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, виникла об`єктивна необхідність у зменшенні розміру аліментів, що стягуються на користь першої дитини. Позивач виходить із принципу рівності всіх дітей у правах та обов`язку батьків забезпечувати їх належним матеріальним утриманням. Залишення чинного розміру аліментів призведе до того, що одна дитина отримуватиме істотно більшу допомогу, ніж інші, що суперечить принципу справедливості та рівності дітей у сімейних правовідносинах.

Щодо твердження відповідача, про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Позивачем для подання позовної заяви було отримано довідку від Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області від 24.07.2025 року, в якій зазначено, що у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, дана довідка міститься в матеріалах справи. Проте з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.09.2025 року, який був наданий відповідачем, вбачається заборгованість в розмірі 165 613 грн. 75 коп. Дана заборгованість виникла в проміжку часу з січня 2022 року по грудень 2023 року. Проаналізувавши розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, можна дійти висновку, що державний виконавець припустився помилки, оскільки відрахування аліментів з грошового забезпечення військовослужбовців, в тому числі з "бойових" виплат (додаткової винагороди), стало можливим з листопада 2022 року завдяки Постанові Кабінету Міністрів №1263 від 11.11.2022. Задля вирішення цього питання, позивачем запросив з місця своєї роботи розрахунок, а саме з яких виплат вираховувались аліменти. Під час подання відповіді на відзив до суду, дана довідка ще не була надана позивачеві, а отже при отриманні цієї довідки, вона буде направлена до суду та відповідачу додатково.

Щодо твердження відповідача, про відсутність участі позивача у вихованні дитини. Батько дитини наразі проходить службу у Волноваському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що підтверджується довідкою, яка наявна в матеріалах справи. Його робота безпосередньо пов`язана з виконанням службових обов`язків у зоні активних воєнних дій, що значно обмежує можливість виїзду за межі місця служби. Крім того, дитина проживає у м.Коростень, Житомирської області, тоді як сам батько проживає у м.Кам`янське, Дніпропетровської області. Позивач підтримує зв`язок з дитиною на регулярній основі в телефонному форматі через дзвінки та відеодзвінки. З наданих доказів вбачається, що позивач з донькою перебувають в дуже теплих відносинах, ініціатива в спілкуванні йде як від дитини, так і від батька.

Також представник позивача направила додаткові пояснення у справі, в яких вказала, що задля врегулювання питання в частині заборгованості по сплаті аліментів, позивачем було витребувано з місця своєї роботи Довідку щодо нарахування грошового забезпечення та інших видів доходів (виплат), утримання податків та аліментів за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року з ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №61806875 (вихідний №540 від 26.09.2025 року). З даної Довідки вбачається, що заборгованість по аліментах становить - 78 111 грн. 11 коп. Розуміючи, що дані дії порушують права дитини на життя належного рівня, ОСОБА_1 було сплачено заборгованість по аліментах у виконавчому провадженні №61806875, що підтверджується платіжною інструкцією №1.326877235.1 від 26.09.2025 року. З огляду на вищесказане, просить суд звернути увагу, що позивач не ухиляється від сплати аліментів, а дана заборгованість виникла через помилку бухгалтерського відділу за місцем роботи позивача.

Також звертає увагу суду, що на дату подання позовної заяви до суду позивач не знав про заборгованість по аліментах, що підтверджується довідкою від Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області №23.09-25/66010 від 24.07.2025, в якій зазначено, що станом на 24.07.2025 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилися двоє дітей від іншого шлюбу з ОСОБА_6 . А також матеріальний стан, оскільки через повномасштабне вторгнення РФ на території України, позивач був змушений покинути своє постійне місце проживання, та наразі змушений орендувати житло для своєї родини, діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були народжені передчасно і наразі потребують додаткового медичного лікування.

Отже, всього на утриманні позивача перебуває троє дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до 3 років.

Просить задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне:

У відповідності зі ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2019 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.08.2019 року і повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року в справі №715/2073/20 викладений правовий висновок щодо застосування ст.192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Частиною 4, 5 статі 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

На даний час позивач має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні позивача також перебуває його дружина, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої дитини не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини. Суд враховує, що нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. На даний час з позивача на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), також на його утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей та дружина, він несе витрати на оренду житла у зв`язку з вимушеним внутрішнім переміщенням на проживання до іншого населеного пункту .

Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.180-184, 192 Сімейного кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.10.2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 (одна четверта) частини до розміру 1/6 (одна шоста) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 від 10.04.2009 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: Ключенкова Христина Владиславівна, адреса: 49044, м.Дніпро, вул.Шевченка, буд.10, офіс 4, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001916 від 18.01.2022 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 від 23.01.2017 року, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Волкова Н.Я.