У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т. А., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2025 року вказану вище позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків заяви.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

При цьому, відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Як вбачається із довідки, що міститься у матеріалах справи, 21.10.2025 року позивачкою було отримано на електронну пошту копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

З відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що суддею Деснянського районного суду м. Києва Сенютою О. В. 20.11.2025 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Станом на 01.12.2025 зазначені в ухвалі судді від 21.10.2025 недоліки не виправлені.

Оскільки позивачка, не цікавиться провадженням у справі за поданою нею позовною заявою, вимог ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2025 року не виконала у визначений в ухвалі строк, за вищенаведених обставин, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід повернути позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2025.

Суддя: Т. А. Зотько