Справа № 296/3573/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2025 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Січкарчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18.11.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики валютних коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2020 року у справі №296/3573/20 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за договорами позики №1, 2 від 01.02.2017 року у загальному розмірі 3 952 долари США 71 центів, що у гривневому еквівалентів станом на 18.11.2020 року складає 111 097 грн 63 коп; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 111 грн 00 коп.

16.12.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2020 та в обгрунтування заяви зазначає, що взагалі не знав про розгляд судом у 2020 році позовної заяви, оскільки тривалий час не мешкав за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 . На протязі останніх шести років проживав фактично за місцем свого народження в будинку батьків за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки його батько страждає на онкозахворювання і потребує сторонньої допомоги та догляду.

Внаслідок непроживання у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 повістки про виклик до суду разом з позовом та доданими до нього документами у 2020 році відповідач не отримував. Докази цього містяться в матеріалах справи. Не вручена поштова кореспонденція згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270, була повернута назад до відправника з відповідною відміткою пошти про невручення адресату поштового відправлення.

Оскаржуване заочне рішення відповідач від суду також не отримував. З матеріалів справи вбачається, що Корольовський районний суд м. Житомира надіслав відповідачу ухвалене по справі заочне рішення рекомендованою поштою № відправлення 033, яке було повернуто суду без вручення адресату 04.01.2021 року.

Про існування оскаржуваного заочного рішення відповідач довідався в листопаді 2024 року після того як на підставі постанови виконавчої служби з метою виконання оскаржуваного заочного рішення був арештований його картковий рахунок.

16.11.2025 року відповідач уклав договір про надання правничої (правової) допомоги з адвокатом Плахтій О.В.

18.11.2024 року представник відповідача - адвокат Плахтій О.В. надіслала до Корольовського районного суду м. Житомира заяву з проханням завантажити матеріали справи № 296/3573/20 до підсистеми Електронний Суд (ЄСІТС). У відповідь на заяву зателефонував представник канцелярії суду та повідомив, що у суду немає технічної можливості сканувати матеріали справи і що тільки в архіві суду можна ознайомитись з ними. Внаслідок численних повітряних тривог з матеріалами справи представник відповідача зміг ознайомитись тільки 27.11.2024 року. Відповідачу зміст оскаржуваного заочного рішення став відомий 27.11.2024 року. Відповідач вважає заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2020 року по цивільній справі № 296/3573/20, провадження №2/296/1732/20 помилковим.

Зазначає, що станом на 30.04.2020 року, дату подання позивачем позову до суду, боргів перед позивачем не мав, оскільки їх виплатив у повному обсязі. Довести цю обставину відповідними розписками не в змозі бо в силу особистих суб`єктивних причин не зберіг їх, тому це спонукає відповідача захищати свої майнові права шляхом подання до суду заяви про перегляд помилкового заочного рішення, оскільки в інший спосіб уникнути повторного стягнення вже сплаченої суми позики неможливо.

Враховуючи вищевикладене просить заяву задовольнити.

03.02.2025 позивач подав заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.84-88).

Зазначає, що з відповідачем знайомий з 2014 року і неодноразово допомагав у вирішенні проблемних питань, які мали місце у його житті, у тому числі і фінансових, шляхом укладення договорів позики.

Зважаючи на ухилення від виконання укладених між сторонами угод та відсутність реагування на постійні прохання повернути отриману валюту був змушений звернутися до суду з заявою про стягнення заборгованості.

Підтвердженням намагань залагодити питання повернення коштів у добровільному порядку є факт звернення до суду лише за один місяць до закінчення термінів позовної давності по укладених угодах, а до виконавчої служби лише за дві доби до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Необхідність звернення до суду із позовом про повернення боргу виникла також через хворобу, лікування якої вже більше 10 років складає близько 20 тисяч гривень у місяць.

Зазначає, що як на час подання заяви так і зараз зареєстрованим місцем проживання заявника була і є адреса : АДРЕСА_3 , що територіально належить до юрисдикції Корольовського районного суду м. Житомира. У цей період часу позивач неодноразово зустрічався з відповідачем біля гуртожитку Поліського національного університету розташованого за вказаною адресою та інформував спочатку про намір звернутися до суду і в подальшому про винесене рішення за позовом до нього. На жаль відповідач лише обіцяв повернути борг у випадку якщо у нього з часом з`явиться така можливість та просив не вирішувати це питання у судовому порядку та затим через виконавчу службу, оскільки такі дії «унеможливлять повернення ним боргу», тобто відповідач всіляко намагався затягнути час для сплину строків позовної давност за угодами.

З метою розгляду справи суд неодноразово інформував відповідача за місцем його реєстрації про призначені судові засідання надсилаючи письмові виклики, необхідні запити також направлялися компетентним органам.

В свою чергу позивач особисто також повідомляв ОСОБА_1 про обов`язок прибути до суду, а в подальшому про винесене рішення і необхідність його отримання, в тому числі за номерами телефонів, якими користувався заявник.

Крім того, зазначає, що про рішення по справі заявнику було відомо, оскільки з метою стягнення з нього судових витрат Корольовський районний суд 31.12.2020 року видав виконавчий лист № 296/3573/20 про стягнення в дохід держави судового збору. На підставі цього листа Корольовським відділом державної виконавчої служби (ВДВС) було відкрито виконавче провадження №64026869 та проінформовано ОСОБА_1 про необхідність внесення відповідних, встановлених законодавством сум на рахунки державної виконавчої служби.

Таким чином достовірно доведено, що заявнику було відомо про рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2020 про стягнення з нього заборгованості за договором позики валютних коштів, він добровільно сплатив визначені Корольовським районним судом та Корольовським ВДВС кошти, а саме судовий збір та витрати виконавчого провадження.

У той же час заявник не вжив жодних дій для отримання рішення суду і його оскарження з підстав порушення його прав та законних інтересів, хоча мав таку можливість у межах строків, передбачених законодавством, та в подальшому. Твердження заявника, викладене у його заяві від 14.12.2024 року, що йому стало відомо про існування заочного рішення лише у листопаді 2024 року коли було арештовано його картковий рахунок відповідно є неправдивим.

Указані обставини свідчать, що подання 14.12.2024 року ОСОБА_3 заяви про поновлення строків та про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18.11.2020 про стягнення заборгованості за договором позики валютних коштів є нічим іншим як намаганням ухилитись від виконання рішення суду про стягнення заборгованих коштів шляхом зловживанням ним правами наданими громадянам процесуальним законодавством.

04.03.2025 відповідачем подано відповідь на заперечення позивача про перегляд заочного рішення (а.с.103-106).

Щодо пропуску строку на оскарження заочного рішення додатково зазначає, що на протязі останніх шести років не проживав за адресою реєстрації в гуртожитку і відповідно жодного разу з ОСОБА_2 біля гуртожитку зустрічей не мав.

Офіційно знятися з реєстрації місця проживання у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 не мав можливості по причині об`єктивного характеру, а саме: паспортиста гуртожитку скоротили, реєстраційні документи мешканців гуртожитку зникли і взагалі не були передані до Корольовського міськвиконкому міста Житомира. Без відмітки у паспорті про зняття з попереднього місця реєстрації відповідачу відмовили у реєстрації нової адреси місця проживання, тому був позбавлений можливості зареєструвати місце свого проживання в батьківській хаті за адресою: АДРЕСА_2 і був вимушений у всіх офіційних зверненнях зазначати адресу своєї реєстрації відповідно до даних паспорту.

В умовах воєнного стану, коли населені пункти України перебувають під постійними ворожими обстрілами, коли сирена повітряної тривоги вмикається по декілька разів на сутки у зв`язку з ризиками авіаударів або запусками ворожих ракет відповідач не міг залишити на самоті батька, оскільки останній через хворобу самостійно пересуватися не може відповідно самостійно піти у сховище.

Крім того, зазначає, що осилання позивача на лист Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 24.01.2025 року № 1995/23.12-25/12, згідно якого в межах ВП № 64026869 відповідач сплатив на користь держави судовий збір у сумі 1111,00 грн не може вважатися доказом поінформованості відповідача про розгляд судом спору по справі, оскільки ОСОБА_1 є водієм і сплату суми 1111,00 грн на користь держави вважав штрафом за порушення правил дорожнього руху, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження № 64026869 виконавча служба йому не надсилала/не вручала; Королівський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надав ОСОБА_2 лист від 24.01.2025 року № 1995/23.12-25/12 з інформацією по ВП № 64026869 з порушенням передбаченого законом порядку. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У ВП № 64026869 стягувачем є держава, а боржником - ОСОБА_1 . Громадянин ОСОБА_2 не є стороною виконавчого провадження чи представником з належним чином оформленими повноваженнями.

10.03.2025 позивач подав доповнення до заперечень (а.с.109-110).

Зазначає, що аналогічну заяву про перегляд заочного рішення №296/7733/17 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором укладеним ОСОБА_1 з КБ AT «Приватбанк» з аналогічними твердженнями та доводами представник ОСОБА_4 подавала до Корольовського районного суду м. Житомира 04.12.2024.

Заявник мотивувала свою позицію аналогічними твердженнями, зокрема, що відповідач не знав про розгляд вказаної вище справи у 2018 році, позовну заяву з додатками та судові повістки про виклик до суду за адресою реєстрації в гуртожитку не отримував, тривалий час не проживав за місцем своєї реєстрації, оскільки впродовж шести років мешкав в будинку батьків в с. Листвин Коростенського району, оскільки батько потребує сторонньої допомоги та догляду. Про наявність заочного рішення дізнався після арешту карткового рахунку виконавчою службою.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09.12.2024 року у поновлені строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 03.02.2025 року апеляційну скаргу представника відповідача на вищезгадане рішення Корольовського районного суду залишено без задоволення, воно набрало законної сили.

Що стосується інформації про сплату судового збору у виконавчому провадженні №64026869, то як вже зазначлося у запереченнях від 03.02.2025 ця інформація міститься у матеріалах судової справи № 296/3573/20, а запит до Корольовського ВДВС у м. Житомирі стосувався лише підтвердження цього факту про що і отримана відповідь. Одночасно, на особистому прийомі у державного виконавця при її отриманні роз`яснено, що детальну інформацію про рух коштів на виконання постанови Корольовського ВДВС у вказаному провадженні може бути отримано лише на запит суду.

11.03.2025 відповідач подав додаткові пояснення у справі (а.с.111-113).

Зазначає, що представник ОСОБА_1 03.03.2025 року звернувся до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального тиравління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про надання інформації та копій документів по ВП № 64026869 в якій, зокрема просив надіслати на адресу для листування або на електронну адресу належним чином засвідчені копії наступних докуметів: постанову про відкриття виконавчого провадження № 64026869 з ідентифікатором доступу; постанову про арешт коштів боржника; постанову про звернення стягнення на доходи боржника разом з супровідним листом про надіслання її за місцем роботи боржника; постанову про закінчення виконавчого провадження; платіжну квитанцію про сплату ОСОБА_1 суми 1111,00 грн; докази надіслання ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням Постанови про відкриття виконавчого провадження № 64026869 як того вимагала ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 10.12.2020 року; докази особистого ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження № 64026869.

10.03.2025 року на електронну адресу адвоката Плахтій О.В. надійшов лист від Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 07.03.2025 № 13586/23.12-25/12, в якому повідомлялось, що матеріали провадження знищено згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2025 року, тобто достеменних доказів того, що ОСОБА_1 знав, що сплачує кошти на користь держави у сумі 1111,00 грн у зв`язку з ухваленням оскаржуваного заочного рішення за позовом ОСОБА_2 немає.

Крім того, зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми, яка б дозволяла надавати інформацію по виконавчому провадженню приватним особам, які не є його стороною чи представником сторони.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17.12.2024 заяву про перегляд заочного рішення призначено до розгляду (а.с.79).

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно поданої заяви просять розглянути заяву у їх відсутність та задовольнити у повному обсязі (а.с.139-140).

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просить розглянути заяву у його відсутність та залишити її без задоволення (а.с.143).

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оцінивши причини пропуску процесуального строку, зазначені відповідачем, суд вважає їх поважними та вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох умов.

Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

На адресу саме зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача у справі ОСОБА_1 судом направлялися судові повістки про виклик до суду, які поверталися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.28-29).

При цьому суд звертає увагу, що з поданої заяви про перегляд заочного рішення від 16.12.2024 (а.с.53-64) вбачається, що адресою місця свого проживання відповідач також зазначає АДРЕСА_1 , гуртожиток, що збігається із адресою, зазначеною у позові, за якою направлялися судові повістки про виклик у судове засідання.

Доказів про поважність причин неявки у судові засідання 31.08.2020, 18.11.2020 відповідачем не надано як під час розгляду справи, так і під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Однак відповідач жодних належних і допустимих доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суду не надав.

Отже визначені ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.11.2020 року відсутні, тому заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.286, 287 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18.11.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики валютних коштів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. М. Анциборенко