Справа № 347/2019/22
Провадження № 22-з/4808/111/25
Суддя-доповідач Бойчук
24 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Бойчука І.В.,
суддів: Томин О.О., Луганської В.М.,
секретаря Кузнєцова В.В.,
з участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяви представника ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про неналежне виконання умов договору надання інформаційно-консультаційних послуг з логістики та придбання автомобіля, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 26 жовтня 2023 року під головуванням судді Кіцули Ю.С. у м. Косів,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року задоволено частково апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвокатки Білас Л.В. Рішення Косівського районного суду від 26 жовтня 2023 року скасовано.
Ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 598 доларів США матеріальної шкоди за договором №46 від 25.10.2021 про надання інформаційно-консультаційних послуг з логістики та придбання автомобіля; 8 000 грн гарантованого авансового платежу, 35 000 грн та 1 600 доларів США за логістично-експедиторське обслуговування, а також 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 26 198, 66 грн судового збору за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
Представник ОСОБА_1 адвокатка Білас Л.В. через систему «Електронний суд» подала заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 150 000 грн.
В обґрунтування стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвокатка Білас Л.В. вказала, що судовий розгляд цієї справи був тривалим, тому витрати на професійну правничу допомогу із-за обсягу робіт збільшилися. Залучались перекладачі для перекладу письмових документів з англійської на українську мову. Була необхідність у більшому часі на складання процесуальних документів, вивчення матеріалів, проведення консультацій в зв`язку з чим між ОСОБА_1 та адвокаткою Білас Л.В. було укладено додаткову угоду до договору з адвокатом про зміни вартості адвокатських послуг та порядку їх оплати замовником з розрахунком таких витрат.
Представник ОСОБА_2 адвокат Брикар О.М. через систему «Електронний суд» також подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
В заяві вказав, що між відповідачем та Адвокатським бюро «Брикар» було укладено договір про надання правничих послуг №13 від 01.04.2023, а 17.10.2023 була укладена Додаткова угода до Договору, відповідно до якої «Розмір наданої Виконавцем правничої допомоги Замовнику за представництво інтересів останнього у суді першої інстанції по цій справі оцінюється у сукупності 10% від ціни пред`явленого позову, що складає 108 252 грн, що включає оплату за ознайомлення із позовною заявою, консультації щодо перспектив вирішення справи у суді першої інстанції, подання заяв по суті та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях.
Між відповідачем та Адвокатським бюро «Брикар» 13.12.2023 була укладена додаткова угода №1 до Договору, відповідно до якої розмір наданої виконавцем правничої допомоги замовнику за представництво інтересів останнього у суді апеляційної інстанції по цій справі оцінюється у сукупності 10% від ціни пред`явленого позову, що складає 108 252 грн, що включає оплату за ознайомлення із апеляційною скаргою, консультації щодо перспектив вирішення справи у суді апеляційної інстанції, подання заяв по суті та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях.
Також 10.11.2024 була укладена додаткова угода №2 до Договору, відповідно до якої розмір наданої виконавцем правничої допомоги замовнику за представництво інтересів останнього у суді касаційної інстанції по цій справі оцінюється у сукупності 10% від ціни пред`явленого позову, що складає 108 252,00 грн, що включає оплату за ознайомлення із касаційною скаргою, консультації щодо перспектив вирішення справи у суді касаційної інстанції, подання заяв по суті та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях.
Також зазначає, що з врахуванням подання іншою стороною заяви про ухвалення додаткового рішення стосовно відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та з метою уникнення подвійного їх стягнення адвокат Брикар О.М. вважає за необхідне від суми правничих витрат, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 , необхідно відняти суму витрат, яка підлягає стягненню на користь іншої сторони та стягнути на користь ОСОБА_2 тільки різницю між цими сумами.
На його думку такий підхід забезпечує справедливий та пропорційний розподіл витрат між сторонами та унеможливлює їх подвійне стягнення та відповідає загальним засадам цивільного судочинства.
Просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 136 754,51 грн.
Ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року та від 22 листопада 2025 року заяви представників сторін призначено до розгляду. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно заяв представників.

Представниця ОСОБА_1 адвокатка Білас Л.В. заперечила доводи заяви представника відповідача і вважає, що оскільки фактично позовні вимоги всі задоволені судом апеляційної інстанції, але зменшено моральну шкоду, тому відповідачці не слід стягувати витрати на правову допомогу в повному обсязі. Доводи своєї заяви представниця позивачки підтримала і просила їх задовольнити

Представник ОСОБА_2 адвокат Брикар О.М. подав клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу, заявлених представником ОСОБА_1 .

Вважає, що при визначенні розміру правничої допомоги необхідно врахувати їх пропорційність, що відповідно становить 83 835,00 грн. Для уникнення взаємостягнення необхідно врахувати розмір правничих витрат понесених другою стороною.

Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу для ОСОБА_1 до 0 грн та відмовити повністю у їх стягненні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, докази, що стверджують надання правничої допомоги представниками сторін, їх доводи та заперечення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяв представників сторін, ураховуючи таке.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2019 року в справі № 464/944/17 (провадження № 61-4050св19) зроблено висновок по застосуванню ст. 270 ЦПК України і зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у ч. 1 ст. 270 ЦПК України підстав.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, суд може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Розглядаючи по суті апеляційну скаргу представника позивачки у цій справі, апеляційний суд у постанові не зазначив про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які понесла ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом цієї справи.

На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу її представником адвокаткою Білас Л.В. подано копії договору від 05.09.2022 про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між адвокаткою Білас Л.В. та ОСОБА_1 з додатковою угодою №1 до цього договору (т.4 а.с. 27, 27 зворот)

Відповідно до договору від 05.09.2022 про надання правової допомоги предметом договору є надання ОСОБА_1 правової допомоги.

Згідно п.1 п.п. 1.2 правова допомога адвоката полягає у представництві (захисті) прав та інтересів Клієнта в будь - яких державних органах влади, місцевого самоврядування, громадських, господарських та інших підприємствах, органах, установах (у тому числі банківських), організаціях, незалежно від їх організаційної структури, підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі в усіх судах України першої, апеляційної і касаційної інстанцій в рамках цивільного,кримінального адміністративного законодавства в органах прокури. Міністерства внутрішніх справ України Служби безпеки України, інших правоохоронних органах, державної виконавчої служби податкових органах, експертних установах .

Згідно п.1 п.п. 1.3.Клієнт відповідно до цього Договору має право давати Адвокату окремі доручення на вчинення конкретних дій, складення процесуальних та інших документів, які повинні узгоджуватися сторонами в усній або у письмовій формі.

Згідно п. 2.3.Клієнт зобов`язаний:

- сплатити гонорар Адвокату в розмірі та в строк згідно цього Договору;

- інформувати Адвоката про всі документи (з наданням Адвокату їх копій, або оригіналів) та відомі обставини, які можуть маги суттєве значення для прийняття та виконання Адвокатом доручення відповідно до цього Договору; нести усі дорожні затрати для своєчасного прибуття адвоката у судове засідання чи слідчі дії в тому числі збиранні доказів та інформації.

- не вимагати від Адвоката виконання дій, що виходять за межі професійних прав і обов`язків Адвоката, суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору сторони погодили, розмір надання адвокатом правничої (правової) допомоги замовнику послуг Новосельській Н.В. за представництво її інтересів у суді у справі 347/2019/22, що становить 150 000 грн, оплата послуг за представництво інтересів замовника, здійснюється Новосельською Н.В. на умовах після плати не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішення суду законної сили.

Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу:

-за представництво у суді 1 - ї інстанції - 20 000 гривень;

-за представництво у суді касаційної інстанції - 20 000 гривень;

-за представництво у суді апеляційної інстанції за новим розглядом - 110 000 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом з відповідача у визначеному розмірі.

Вбачається, що адвокатка Білас Л.В. надавала правову допомогу ОСОБА_1 в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, подавала відповідні документи, які знаходяться в матеріалах справи.

На підтвердження понесення ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу її представником адвокатом Брикарем О.М. подано: договір про надання правничих послуг №13 від 01.04.2023 укладеного між Адвокатським бюро «БРИКАР», в особі Брикара О.М. та ОСОБА_2 ; додаткову угоду №1 від 13.12.2023 до договору №13 від 01.04.2023; акт про надання правничих послуг від 03.01.2024; рахунок від 03.01.2024 на суму 108 252 грн; додаткову угоду 21 від 10.11.2024 до договору №13 від 01.04.2023; акт про надання правничих послуг від 10.11.2024; рахунок від 10.11.2024 на суму 108 252 грн; додаткову угоду від 17.10.2023 до договору №13 від 01.04.2023 (т.4 а.с. 43-51).

Відповідно до договору №13 від 01.04.2023 про надання правничих послуг предметом договору є надання ОСОБА_2 правничих послуг, яка зобов`язується їх оплатити.

Згідно до п.2.1 договору виконавець бере на себе зобов`язання:

- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Замовника;

- надання Замовнику правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту його інтересів з питань предмету цього Договору.

- складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення з питань предмету цього договору;

- представництво у встановленому порядку інтересів Замовника в судах України усіх ланок та спеціалізацій, органах державної виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та перед третіми особами з питань предмету цього Договору.

- інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.

Згідно до п.3.1 договору замовник зобов`язується:

- вчасно забезпечувати Виконавця всім необхідним для реалізації даних йому доручень, у тому числі-документами в необхідній кількості екземплярів, нормативними актами, що регулюють діяльність Замовника, довіреностями на вчинення дій від імені Замовника

- оплачувати послуги Виконавця на умовах цього договору.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ухваленої у цій справі постанови апеляційним судом у повному обсязі задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про неналежне виконання відповідачкою умов договору надання інформаційно-консультаційних послуг з логістики та придбання автомобіля та стягнуто матеріальну шкоду у заявленому у позові розмірі. Позовна вимога про стягнення моральної шкоди у цій справі є похідною від основних вимог. Апеляційний суд, ураховуючи характер та ступінь завданих позивачці моральних страждань у зв`язку з повним невиконанням відповідачкою зобов`язань за договором про надання послуг, особу позивачки, зменшив моральну шкоду і визначив її у розмірі 20 000 грн.

З урахуванням пропорційності задоволення у цій справі основних позовних вимог і наданих представником ОСОБА_1 та представником ОСОБА_2 процесуальних документів, доказове наповнення матеріалів справи та їх обсяг, затрачений час представниками на надання правової допомоги, враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності наданих адвокатських послуг та понесених ними витрат, апеляційний суд вважає, що розміри витрат на професійну правничу допомогу, заявлені представниками сторін є завищеними, тому їх слід відповідно зменшити. У зв`язку з цим, доведеними у суді є витрати на правову допомогу позивачці і їх слід визначити у розмірі 70 000 грн, а витрати на правову допомогу, понесені відповідачкою у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до частин 1,2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами десятою, тринадцятою статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суду приходить переконання, що у даній справі слід постановити додаткове рішення про розподіл між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнути з ОСОБА_2 , на яку покладено більшу суму судових витрат, на користь ОСОБА_1 різницю понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000 грн (70 000 грн - 10 000 грн).

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Ухвалити у справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 60 000 грн (шістдесят тисяч гривень) витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 28 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.О. Томин

В.М. Луганська