Справа №: 343/1760/25
Провадження №: 2/343/914/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

при секретарі судового засідання - Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Долина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Долинська міська рада, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

09 вересня 2025 року адвокат Комарницький Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Долинська міська рада, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що вона, ОСОБА_1 є рідною сестрою - ОСОБА_3 ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є її батьком.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2014 року у справі № 343/998/14-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишили проживати з матір`ю ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є матір`ю позивачки.

Після того як між батьками розірвано шлюб, то її батько абсолютно перестав спілкуватися з нею та її сестрою, певний час відповідач ніяк фінансово не допомагав її матері утримувати їх. Через це її мати була змушена звертатися до суду, щоб стягнути з батька аліменти, так як добровільно сплачувати гроші на утримання її та її молодшої сестри він не хотів.

ОСОБА_2 не допомагав матері фінансово, а також зовсім забував за них, не цікавився ні їхнім життям, ні їхнім станом.

На жаль, її мати - ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тоді ОСОБА_3 опікувалися лише її мати та вона, від відповідача не було жодної допомоги чи уваги до доньки, він продовжував злісно не виконувати свій батьківський обов`язок і повністю переклав його на плечі їх матері. Зокрема мати забезпечувала всі належні умови для своєї доньки, доглядала за нею, виховувала, піклувалася про її здоров`я, також, зважаючи на стан її здоров`я забезпечувала їй належне оздоровлення та реабілітацію.

Після смерті матері, так як батько протягом довгого часу не з`являвся в її житті, не виявляв бажання з нею спілкуватися, доглядати чи виховувати її, а також весь час ухилявся від свого прямого обов`язку сплачувати хоча б аліменти на утримання своєї доньки, то відповідальність за виховання і утримання ОСОБА_3 взяла на себе вона.

Вона, як сестра, має можливість і бажання дбати про неї, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням, бути її опікуном.

З огляду на вище наведене, ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання його доньки ОСОБА_3 , а тому його необхідно позбавити батьківських прав та призначити її, ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 дану справу розподілено головуючому судді Керніцькому І.І.

Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

30 вересня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року зобов`язано орган опіки та піклування Долинської міської ради розглянути питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_1 її піклувальником, про що надати суду відповідний висновок з урахуванням зазначених обставин.

Пояснення учасників справи у судовому засіданні.

Позивачка та її представник у судове засідання не прибули, проте представник позивачки надали до суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не прибув, але до суду надана заява, в якій просить справу розглядати без участі сторони представника третьої особи.

Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надходив відзив на позов, а також жодних інших заяв та/або клопотань.

Згідно частини шостої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Оскільки учасники справи у судове засідання, призначене на 20 листопада 2025 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 25 листопада 2025 року прийнята відповідна ухвала.

Згідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.09.2010, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.10.2011 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2014 року у справі № 343/998/14-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_4 .

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2013 року рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2013 року у справі № 343/1737/13-ц скасовано. Ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою житиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 07.11.2013.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 свідчить про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , 11 липня 2025 року був укладений шлюб, зареєстрований у Долинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 82. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " ОСОБА_8 ", дружини " ОСОБА_8 ".

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 21.02.2025.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із наказу про тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування № 12-ОД від 11.03.2025, тимчасово влаштовано з 11.03.2025 дитину, яка залишилась без батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сім`ю рідної сестри ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців, у зв`язку з встановленням факту відсутності батьківського піклування, а саме смерті матері та невиконання батьком батьківських обов`язків.

Згідно акту обстеження від 28.08.2025, складеного депутатом Долинської міської ради Прокіпчин І.Я., про те, що цього числа проведено обстеження у громадянки ОСОБА_1 , 2004 року народження, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , зі слів обстежуваної та її сусідів, ОСОБА_1 проживає зі своєю сестрою ОСОБА_3 за вказаною адресою. Батько ОСОБА_3 зі своєю дочкою спільно не проживає та участі у її вихованні не бере.

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24136830 від 14.10.2009, квартира трьохкімнатна за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності 1/6 частка належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та належала помершим ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 ).

31 жовтня 2025 року Виконавчим комітетом Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та можливість призначення піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким затверджено висновок Виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області про доцільність позбавлення позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також затверджено подання про доцільне призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі, якщо при розгляді справи буде встановлено, що дитина позбавлена бітьківського піклування.

Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи.

Згідно частини першої-другої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У пункті 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно частини четвертої статті 164 Сімейного кодексу України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не піклується про свою неповнолітню дитину, не забезпечує дитині необхідного виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї дочки, не створює умов для отримання донькою освіти, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки.

Відповідач навіть після смерті матері дочки, усвідомлюючи, в яких скрутних життєвих обставинах опинилася його дочка, не приїхав до неї, наприклад для налагодження стосунків, піклування і догляду. Вказане, на думку суду, свідчить про те, що відповідач не приділяє увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та не ставить її найважливіші інтереси над власними інтересами.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся від виконання своїх обов`язків, не утримував належним чином свою дитину дітей, не приділяв достатньої уваги їх розвитку.

Згідно частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід позбавити батьківських прав батька ОСОБА_2 .

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити, що позбавлення батьківських прав відповідача не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє батька права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стаття 59 Цивільного кодексу України встановлює, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Частиною четвертою статті 60 Цивільного кодексу України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Наведені положення закону слід розуміти таким чином, що коли при розгляді справи суд встановить, що особа позбавлена батьківського піклування, то це є достатньою підставою для порушення і розгляду судом питання про встановлення опіки чи піклування над дитиною і призначення піклувальника.

На теперішній час позивачка, будучи сестрою неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті матері дитини взяла на себе турботу про дитину. За час проживання зарекомендувала себе з позитивного боку. Добре ставлення та відношення до дитини не заперечували і представники третьої особи, надаючи висновок про доцільність призначення позивачки піклувальником.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 цікавиться долею своєї сестри ОСОБА_13 , виявляє турботу та піклування стосовно останньої.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити позивачку піклувальником неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи, таким чином не реалізовує своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання батьківських обов`язків.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 58, 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Долинська міська рада, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Долинська міська рада, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Долина, просп. Незалежності, 5 Калуського району Івано - Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький