Справа № 128/2656/22
Провадження № 22-ц/801/2625/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

17 листопада 2025 рокуСправа № 128/2656/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Матківської М. В.

суддів: Міхасішина І. В., Стадника І. М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року про повернення позовної заяви в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями,

встановив:

12 листопада 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року у цивільній справі № 128/2656/22.

В апеляційній скарзі позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу він отримав лише 18 листопада 2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Дослідивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , дані з ЄДРСР, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за даною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З ЄДРСР вбачається, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року у даній справі.

Встановлено, що зазначена ухвала Вінницького апеляційного суду набрала законної сили і є чинною на час повторного надходження апеляційної скарги ОСОБА_1 на вказане судове рішення.

Доказів протилежного апеляційна скарга не містить.

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина п`ята статті 55 Конституції України).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

У даному випадку апеляційний суд не вважає обмеженим право на доступ до суду Кравчука М. М., оскільки нормами ЦПК України чітко визначені випадки, у яких суд відмовляє у відкритті провадження у справі, у тому числі і у випадку коли існує ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Таким чином ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року, а тому у відкритті апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідачМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
І. М. Стадник