Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3820/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №285/3820/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Б. в м. Звягель Житомирської області,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість:

- за договором позики №5999874 в розмірі 21 224,50 грн., з яких: 8500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 12 724 грн сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №20488-05/2023 в розмірі 10 485 грн., з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2985 грн сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №6470150 в розмірі 17 278 грн., з яких: 3920 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 904 грн сума заборгованості за відсотками, 420 грн заборгованість за комісією та 1034 грн сума заборгованості за неустойкою;

- за кредитним договором №124656 в розмірі 6 775,65 грн., з яких: 3150 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 3625,65 грн сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики №79759693 в розмірі 17 792,91 грн., з яких: 2973,72 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 14 819,19 грн сума заборгованості за відсотками. Всього просило стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 73 556,06 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 14 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №5999874, а також додаткові угоди до кредитного договору №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» надано позичальнику грошові кошти в розмірі 8500 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності), а також інші платежі передбачені договором. Вказує, що ТОВ «Маніфою» свої зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Зазначає, що в порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. Зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21 224,50 грн., яка складається з: 8500 грн заборгованості за тілом кредиту та 12 724,50 грн заборгованості за відсотками. Вказує, що 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Маніфою», включно і до ОСОБА_1 за договором позики №5999874 від 14.08.2023.

Також зазначає, що 27 травня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №20488-05/2023. Вказує, що договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Зазначає, що згідно з п.п.1.6 п.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. Вказує, що 25.07.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072024, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №20488-05/2023 від 27.05.2023. Стверджує, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 485 грн., з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2985 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того вказує, що 24 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6470150, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Вказує, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед позивачем не виконав, порушив умови кредитного договору. Зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача за кредитним договором становить 17 278 грн., з яких: 3920 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 904 грн сума заборгованості за відсотками, 420 грн заборгованість за комісією та 1034 грн сума заборгованості за неустойкою. Вказує, що 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №28082024/2, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №6470150 від 24.03.2024.

Окрім того зазначає, що 21 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №124565. Вказує, що кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Зазначає, що 28 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082024/1, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №124565 від 21.11.2023. Стверджує, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28082024/1 від 28.08.2024 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6 775,65 грн., з яких: 3150 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 3625,65 грн сума заборгованості за відсотками.

Також вказує, що 10 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №79759693. Вказує, що договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Зазначає, що згідно з п. 1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Вказує, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за договором позики №75799693 від 10.02.2024. Стверджує, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 792,91 грн., з яких: 2973,72 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 14 819,19 грн сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищевикладене просило позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року позовні вимоги ТзОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість: 1) за кредитним договором №5999874 в сумі 21 224,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 500 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 12 724,50 грн.; 2) за кредитним договором №20488-05/2023 в сумі 10 485 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 500 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 2 985 грн.; 3) за кредитним договором №6470150 в сумі 16 244 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 920 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 11 904 грн.; комісія в розмірі 420 грн.; 4) за кредитним договором №124565 в сумі 6 775,65 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 150 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 3 625,65 грн. Всього стягнуто заборгованість за чотирма кредитним договорами в сумі 54 729,15 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 034 грн за кредитним договором №6470150 відмовлено. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №79759693 в сумі 17 792,91 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 973,72 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 14 819,19 грн відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір в розмірі 2 252,97 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази передачі коштів за кредитними договорами, відсутні докази переходу прав вимоги від первинного кредитодавця до позивача за договорами факторингу, відсутні первинні документи - виписки по рахунку боржника згідно ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції не дослідив належним чином докази по справі та не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи документів, які підтверджують факт укладення всіх кредитних договорів. Вказує, що долучені ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» документи не містять підпису ОСОБА_1 , з огляду на що, позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості по вказаним кредитним договорах взагалі не підлягають задоволенню. Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять та стороною позивача не надано виписок з рахунків відповідача, з яких можна було б встановити факт належності йому певного платіжного засобу, користування ним банківською карткою, банківським рахунком та наявність у нього заборгованості. Позивачем також не надано суду відповідний касовий документ, який відповідає вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Також просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині задоволених позовних вимог, а тому в іншій частині не перевіряється судом апеляційної інстанції на предмет законності та обґрунтованості.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У даній справі встановлено, що 14 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики №5999874; 27 травня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №20488-05/2023; 24 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6470150; 21 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №124565 та 10 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №79759693.

Вказані договори про надання кредиту підписані ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовими ідентифікаторами.

На підтвердження позовних вимог ТзОВ «ФК «ЄАПБ» надало суду копії зазначених вище договорів №5999874 від 14.08.2023, №20488-05/2023 від 27.05.2023, №6470150 від 24.03.2024, №124565 від 21.11.2023 та №79759693 від 10.02.2024.

Відтак, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладеність вищевказаних договорів про надання кредиту ОСОБА_1 .

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів. Зазначені договори недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі5.

Щодо стягнення заборгованості за договором позики №5999874 від 14.08.2023 в сумі 21 224,50 грн.

Встановлено, що 14 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №5999874.

За умовами п.2.1. договору позики позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні (п.2.2. договору позики).

У п.2.3 договору позики сторони погодили наступні параметри позики: тип позики довгострокова; мета отримання позики придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 8500 грн. Строк позики: загальний строк до 25.10.2023 (72 дні).

Пунктом 2.4 договору сторони погодили процентні ставки, а саме: акційна процентна ставка, фіксована 1,74300% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 договору; базова процентна ставка, фіксована 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 договору, а також у разі продовження строку позики; основна процентна ставка, фіксована 3,00000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника НОМЕР_1 (п.2.5 договору).

Також встановлено, що відповідачем підписано паспорт позики в електронній формі за допомогою електронного цифрового підпису, в якому зазначені умови надання позики.

Шляхом підписання додатку №1 до договору позики його сторонами узгоджено розрахунок за договором.

Додатковими угодами №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 до договору позики №5999874 від 14.08.2023 ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 погоджено продовження строку позики до 23 червня 2024 року, процентні ставки: базова процентна ставка, фіксована 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду; основна процентна ставка, фіксована 2,50000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Договір позики, додатки до договору позики, паспорт позики та додаткові угоди підписані електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2782_26 від 22.01.2025, 14 серпня 2023 року перераховано грошові кошти в розмірі 8500 грн на карту НОМЕР_1 .

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до якого останній отримав право вимоги до відповідача за договором позики №5999874 від 14.08.2023.

Відповідно до Реєстру боржників №7 від 18.09.2024 та акту прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» з 18.09.2024 набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №5999874 від 14.08.2023.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №5999874 від 14.08.2023 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 21 224,50 грн., яка складається з: 8500 грн заборгованості за тілом кредиту та 12 724,50 грн заборгованості за відсотками.

Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 500 грн.

Натомість, відповідач не надав доказів того, що на його картковий рахунок НОМЕР_2 не було перераховано грошові кошти у розмірі 8 500 грн.

Також відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на його рахунок, враховуючи, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не є банківською установою. Тобто ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором позики і взяті на себе зобов`язання останнім не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись частиною четвертою статті 367 ЦПК України, колегія суддів здійснює розрахунок заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом.

У п.2.3 договору позики сторони погодили наступні параметри позики: тип позики довгострокова; мета отримання позики придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 8500 грн. Строк позики: загальний строк до 25.10.2023 (72 дні).

Пунктом 2.4 договору сторони погодили процентні ставки, а саме: акційна процентна ставка, фіксована 1,74300% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 договору; базова процентна ставка, фіксована 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 договору, а також у разі продовження строку позики; основна процентна ставка, фіксована 3,00000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Додатковими угодами №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 до договору позики №5999874 від 14.08.2023 ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 погоджено продовження строку позики до 23 червня 2024 року, процентні ставки: базова процентна ставка, фіксована 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду (30 днів); основна процентна ставка, фіксована 2,50000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (50 днів).

Відтак, в межах першого розрахункового періоду терміном 30 днів застосовується акційна відсоткова ставка 2,49000%, що складає 6 349,50 грн та протягом наступного періоду в межах 50 днів базова відсоткова ставка 2,50000%, що складає 10 625 грн., а всього 16 974,50 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 05.09.2023 сплачено 3259,41 грн., які зараховані на погашення відсотків; 05.10.2023 сплачено 6 349,50 грн., які зараховані на погашення відсотків; 11.04.2023 сплачено 6349,50 грн., які зараховані на погашення відсотків; 04.12.2023 сплачено 6349,50 грн., які зараховані на погашення відсотків; 03.01.2024 сплачено 6349,50 грн., які зараховані на погашення відсотків; 02.02.2024 сплачено 7758,80 грн., які зараховані на погашення відсотків; 04.03.2024 сплачено 6370,75 грн та 212,50 грн., які зараховані на погашення відсотків; 04.04.2024 сплачено 6349,50 грн та 212,50 грн., які зараховані на погашення відсотків. Всього на погашення відсотків сплачено 49 561,46 грн.

Таким чином, заборгованість за відсотками по договору позики №5999874 від 14.08.2023 відсутня.

Суд першої належним чином не дослідив розрахунок заборгованості та дійшов до помилкового висновку про стягнення заборгованості за відсотками по договору позики №5999874 від 14.08.2023 в сумі 12 724,50 грн., а тому рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги, а в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягає залишенню без змін.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №20488-05/2023 від 27.05.2023 в розмірі 10 485 грн.

Встановлено, що 27 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №20488-05/2023, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W0426.

Згідно п. 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 27.05.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 20.05.2024.

Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.

Пунктом 1. 6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки 4441-11хх-хххх-4950, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №20488-05/2023 від 27.05.2023, ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W0426.

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування.

Відповідно до копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_02 від 30.01.2025, 27 травня 2023 року перераховано грошові кошти в розмірі 7500 грн на карту НОМЕР_3 .

25 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072024, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №20488-05/2023 від 27.05.2023.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25072024 від 25.07.2024 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.07.2024 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№20488-05/2023 від 27.05.2023 в розмірі 10 485 грн., з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2985 грн сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 10 485 грн., з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2985 грн сума заборгованості за відсотками.

Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 500 грн.

Натомість, відповідач не надав доказів того, що на його картковий рахунок НОМЕР_4 не було перераховано грошові кошти у розмірі 7 500 грн.

Також відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на його рахунок, враховуючи, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не є банківською установою. Тобто ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором позики і взяті на себе зобов`язання останнім не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Пунктом 1.2. договору визначено, що кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 27.05.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 20.05.2024.

Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.

Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом складає 53 730 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості слідує, що ОСОБА_1 на погашення відсотків сплачено 50 745 грн. Відтак, заборгованість за відсотками складає 2 985 грн., яка вірно стягнута судом першої інстанції.

Таким чином рішення суду першої інстанції у вказаній частині є законним та обґрунтованим.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №6470150 в розмірі 16 244 грн.

Встановлено, що 24 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №6470150, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4000 грн., а тей, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору).

Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції ОСОБА_1 укласти цей договір (заява №6470150) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) 621740.

Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 340 днів з 24.03.2024; термін (дата) повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (дата платежу) 27.02.2025.

Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 27 130 грн в грошовому виразі. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 31 130 грн (п. 1.5 договору)

Комісія за надання кредиту 460,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п.1.5.1 договору).

Проценти за користування кредитом: 26 670 грн (п. 1.5.3 договору).

Відповідно до п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_5 *73.

Відповідно до платіжного доручення №126335911 від 24.03.2024 на карту НОМЕР_6 ОСОБА_1 24.03.2024 перераховано грошові кошти в розмірі 4000 грн. Призначення платежу: кошти згідно договору 6470150.

28 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082024/2, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №6470150 від 24.03.2024.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.08.2024 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 28.08.2024 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6470150 від 24.03.2024 в розмірі 17 278,00 грн., з яких: 3920 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 904 грн сума заборгованості за відсотками, 420 грн заборгованість за комісією та 1034 грн сума заборгованості за неустойкою.

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 на погашення тіла кредиту сплачено 80 грн.; на погашення відсотків сплачено 2100 грн.; на погашення комісії сплачено 40 грн.

Таким чином, заборгованість за договором №6470150 в розмірі 16 244 грн., яка стягнута судом першої інстанції є доведеною та обґрунтованою.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №124656 в розмірі 6 775,65 грн.

Встановлено, що 21 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №124565.

Відповідно до п.1.2-1.4 договору, сума кредиту становить 7000 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 21.11.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06.12.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.03.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06.12.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.03.2024 (останнього дня строку кредитування).

Відповідно до пункту 1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2652 грн в грошовому виразі та 231835 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період); загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 24 045 грн в грошовому виразі та 17 631 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 9625 грн, за весь строк кредитування складає 31 045 грн.

Комісія за надання кредиту: 840,00 грн., яка нараховується за ставкою 12,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору). Проценти за користуванням кредитом протягом пільгового періоду: 1785 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 21 420 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,40 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користуванням кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору).

Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 .

Як свідчить графік платежів за договором №124565 від 21.11.2023, який є додатком №1 до договору, проценти за користування кредитом складаю 23 205 грн.

Відповідно до платіжного доручення №35148994 від 21.11.2023 на карту НОМЕР_3 ОСОБА_1 21.11.2023 перераховано грошові кошти в розмірі 7000 грн. Призначення платежу: кошти згідно договору 124565.

28 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082024/1, відповідно до якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №124565 від 21.11.2023.

Відповідно до реєстру боржників від 28.08.2024 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 28.08.2024 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №124565 від 21.11.2023 в розмірі 6 775,65 грн., з яких: 3150 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 3625,65 грн сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 на погашення тіла кредиту сплачено 3850 грн та на погашення відсотків 15 044,61 грн.

Таким чином, заборгованість за договором №124565 від 21.11.2023 в розмірі 6775,65 грн., яка стягнута судом першої інстанції є доведеною та обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №5999874 від 14.08.2023 шляхом зменшення її розміру з 21 224,50 грн до 8500 грн., а в решті підлягає залишенню без змін, оскільки суд першої інстанції зробив правильні висновки з установлених обставин, а також правильно застосував чинні норми закону, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову, що у відсотковому співвідношенні від ціни позову становить 57,10%, сплачений ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1728,98 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено на 23,24%, то з ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь останнього необхідно стягнути 844,45 грн сплаченого судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Божок Лілі Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №5999874 від 14.08.2023 зменшивши її розмір з 21 224,50 грн до 8500 грн., що являє собою заборгованість за тілом кредиту.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором №5999874 від 14.08.2023 в розмірі 12 724,50 грн відмовити.

Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змінити, зменшивши розмір судового збору з 2 252,97 грн до 1728,98 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 844,45 грн сплаченого судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді