БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/150/25
Справа № 356/122/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р. Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання представника позивача про закриття провадження та повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

До Березанського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

28.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено вказану вище цивільну справу до судового розгляду по суті.

12.11.2025 до канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшла заява представника позивача адвоката Семиряко О.М., в якій він просив суд у зв`язку з відсутністю предмета спору, керуючись п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, закрити провадження по справі № 356/122/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Також просив суд при розгляді даної заяви вирішити питання щодо повернення ОСОБА_1 судового збору, сплаченого нею при зверненні з даним позовом до суду. Розгляд заяви в судовому засіданні просив провести за його та позивачки відсутності.

Позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Семиряко О.М., належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання, до суду не з`явилися. Разом з тим, в заяві про закриття провадження по справі представник позивача просив суд провести судове засідання за його та позивачки відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, до суду не з`явилася, проте у заяві від 26.03.2025 (зареєстровано за вх. №1285 від 01.04.2025), надісланій нею засобами поштового зв`язку до суду, просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 42).

Відповідач Березанська міська рада Київської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не направив свого представника. Разом з тим, 30.04.2025 до суду надійшов лист за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів І. Мосінзової (зареєстровано за вх. № Еп-462 від 30.04.2025), у якому вона просила суд цивільну справу № 356/122/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слухати без участі представника Березанської міської ради Київської області (а.с. 47).

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про закриття провадження та повернення судового збору у справі, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України).

Так, підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановити, що предмет спору був відсутній на годину пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на годину пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинивши своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави. Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілу низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних скарг.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 60 50/1658/20 (Проведення № 61-9658св20).

Таким чином, подана представником позивача заява дає підстави зробити висновок про те, що предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин. Що в свою чергу свідчить про те, що між сторонами відсутній спір, тобто, за змістом пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Так, представник позивача просить закрити провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а саме через відсутність предмету спору вже після відкриття провадження, призначення справи до розгляду по суті та станом на 12.11.2025.

Тобто слід зазначити, що факт припинення існування предмету спору на стадії судового розгляду не свідчить про відсутність предмету спору. Провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з матеріалами справи позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом 20.02.2025, тобто на момент звернення існував спір про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Станом на дату звернення до суду з заявою про закриття провадження, судом вже було перейдено до стадії розгляду по суті, що виключає застосування судом механізму закриття провадження з підстав відсутності предмета спору.

З вищевказаної заяви про закриття провадження та повернення судового збору вбачається, що її фактичний зміст свідчить про відмову позивача від позову, унаслідок припинення існування предмету спору після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин.

Приймаючи до уваги зміст клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яким передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Про те, що дійсний намір позивача направлений на відмову від позову свідчить зміст клопотання в частині повернення судових витрат у повному розмірі сплаченому при зверненні до суду.

Однак суд вважає, що така правова підстава визначена ч. 1 ст. 142 ЦПК України, якою предбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Окрім того ч. 3 ст. 7 ЗУ « Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного та оскільки суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою від позову, слід повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1822,00 грн, сплаченого 06.02.2025 року за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1, що складає - 911,00 гривень.

Разом з тим, суд зазначає, що процедура повернення сплачених коштів судового збору визначена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року.

Так у абз. 7 п. 5 розділу І Порядку передбачено, що заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Отже, проаналізувавши подану представником позивача заяву суд прийшов до висновку, що дана заява, в частині повернення судового збору, подана без додержання вищевказаного Порядку, що унеможливлює вирішити питання про повернення судового збору. За таких обставин, в задоволенні цього клопотання належить відмовити.

Разом з тим, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що задля повернення судового збору їй належить звернутися до Березанського міського суду Київської області із заявою, форма якої відповідатиме абз. 7 п. 5 розділу І Порядку.

Одночасно суд роз`яснює сторонам положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 142, 255, 256, 258-261 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про закриття провадження та повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У задоволенні клопотання в частині повернення судового збору - відмовити.

Ухвала в частині відмови в поверненні судового збору оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Дудар