Справа № 489/5300/18
Номер провадження 6/489/68/25
УХВАЛА

18 листопада 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва заяву заявника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва у справі №489/5300/18 таким, що не підлягає виконанню

встановив

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва у справі №489/5300/18.

В обґрунтування заяви вказав, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.01.2019 задоволено позов ТОВ "Сучасний факторинг" до ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість за кредитним договором №Т0068013 від 11.01.2017 в розмірі 47163,30 грн. З метою примусового виконання цього рішення було відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на рахунки належні боржнику та звернуто стягнення на кошти, які боржник отримує в якості державної допомоги як внутрішньо переміщена особа. За інформацією отриманою боржником, стягнуті кошти стягувачу не перераховуються, оскільки ТОВ "Сучасний факторинг" не надало платіжних реквізитів та не є стягувачем, у зв`язку з передачею боргу Борговій агенції "Пристав". Зміна стягувача у справі №489/5300/18 не здійснювалась. Таким чином, оскільки в даній справі, заміна стягувача не здійснювалась, у боржника відсутня можливість сплатити заборгованість по кредитному договору належному стягувачеві, інформація про якого йому не відома ,а тому виконавчий лист про стягнення заборгованості з боржника, виданий на виконання рішення суду у справі №489/5300/18 може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

30.01.2019 Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій задоволено; розірвано кредитний договір № Т0068013 від 11.01.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг»; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» заборгованість за кредитним договором № Т0068013 від 11.01.2017 року в розмірі 47 163 грн. 30 коп., а саме: борг за кредитом в розмірі - 18 204 грн. 13 коп., комісію за управління кредитом в розмірі - 14 745 грн. 34 коп., штраф 8 738 грн. 04 коп., збитки від інфляції 4 656 грн. 61 коп., 3% річних 819 грн. 18 коп.

10.07.2019 на підставі виконавчого листа 2/489/167/19 від 10.04.2019 було відкрито виконавче провадження №59508553.

14.03.2023 в рамках вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Заявником ОСОБА_1 було додано до матеріалів заяви скріншот з переписки з електронного ящику від info sfactor про те, що кредитний договір передано в компанію Боргова Агенція "Пристав".

Відповідно до ч. 1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, суд зауважує, що словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, тощо.

Наведена норма має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно Постанови Верховного Суду від 20.02.2019 року № 2-4671/11, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального або процесуального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 викладено висновок, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від незаконного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже,закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 посилається на матеріальні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме у зв`язку з неможливістю виконання рішення суду через відсутність даних про належного стягувача.

Проте суд не може погодитись з такими твердженнями, оскільки в даному випадку відсутні підстави, що свідчили б про неможливість виконання вказаного рішення суду у зв`язку з відсутністю належного стягувача. Судом встановлено, що станом на час звернення до суду з даною заявою у боржника ОСОБА_1 існує невиконаний матеріальний обов`язок. Доказів того, що стягувач ТОВ "Сучасний факторинг" не є належним стягувачем чи наявності іншого стягувача, на якого посилається заявника та як результат - неможливість виконання судового рішення суду не надано. Крім цього, стягувач або новий кредитор може звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Заміна кредитора у зобов`язанні впливає на те кому боржник повинен перерахувати кошти для виконання обов`язку належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва у справі №489/5300/18 таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 18.11.2025.

Суддя В. В. Кокорєв