Справа № 130/2226/25
Провадження № 22-ц/801/2404/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рокуСправа № 130/2226/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Рибчинського В. П., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Брадарської Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Грушковської Л. Ю. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У липні 2025 року ТОВ «Новий Колектор» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 21 березня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0653-6752, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 11 500 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів на таких умовах:

- строк, на який надається кредит, 21 календарних днів;

- термін платежу - 10.04.2021 року;

- відповідно до п. 4 договору протягом строку кредиту фіксована процентна ставка складає 2% (два відсотка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 730 %.

Кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі.

Однак позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 22 липня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 34 500 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11 500 грн, а за відсотками - 23 000 грн.

26 грудня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0653-6752 від 21 березня 2021 року.

02 січня 2025 року ТОВ «Новий Колектор» на фінансовий номер телефону відповідача, а саме + 04, надіслав СМС-повідомлення такого змісту: «Укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024 р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 0653- 6752 від 21.03.2021. Ваш новий кредитор ТОВ «Новий Колектор»: 43170298; 01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601; 0-800-20-33-20; ; http://newcollector.com.ua/»; сплачувати необхідно в ТОВ «Новий Колектор».

Оскільки кредитні кошти відповідачем не повернуті, чим порушуються права ТОВ «Новий Колектор», позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0653-6752 від 21 березня 2021 року в розмірі 34 500 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором № 0653-6752 від 21 березня 2021 року в розмірі 34 500 грн, вирішено питання судових витрат.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г. , Рибчинський В. П.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів було відмовлено, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У апеляційній скарзі адвокат Брадарська Н. В. зазначає, що заборгованість за кредитним договором № 0653-6752 від 21 березня 2021 року була повністю погашена ОСОБА_1 первісному кредитору, а тому право вимоги не могло перейти до позивача.

Також у справі відсутні первинні банківські документи про зарахування кредиту відповідачеві, е-оригінал е-договору з метаданими, журнали OTP/BankID та довідка мобільного оператора; повний додаток-реєстр до факторингу із персоніфікацією саме цього боргу та бухдовідки/акти звірки складу вимоги на дату відступлення; належний розрахунок із поділом періодів 1048/625 та виключенням «комісій».

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

21 березня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0653-6752 (а. с. 18):

1. Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в Кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем комісію та проценти за користування Кредитом. Тип кредиту - кредит.

2. Строк кредиту - 21 днів.

3. Графік платежів:

3.1. Термін платежу 10.04.2021 р.

3.2. Сума Кредиту 11 500 грн.

3.3. Нараховані проценти 4 830 грн.

3.4. Комісія за видачу кредиту 0 грн.

3.5. Разом до сплати 16 330 грн.

4. Протягом строку Кредиту фіксована процентна ставка складає 2% (два відсотка) від непогашеної Суми Кредиту за кожен день користування. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Суми Кредиту до закінчення визначеного Кредитним Договором строку, на який надається Кредит. Річна процентна ставка складає 730%.

5. Позичальнику встановлюється пільговий період користування Кредитом тривалістю нуль дні (-ів) з дати видачі Кредиту, включаючи день видачі Кредиту, протягом якого діє пільгова процентна ставка у розмірі 0.01% (нуль цілих одна сота відсотки(-ів)) від непогашеної Суми Кредиту за кожен день користування. Річна пільгова процентна ставка складає 3.65%.

6. За видачу Кредиту Позичальник одноразово сплачує на користь Кредитодавця комісію у розмірі 0.0% від Суми Кредиту, що становить 0 грн.

7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за Кредитом складає 730%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту (вартість користування Кредитом) для Позичальника на дату Кредитного Договору складає 142.00 % від Суми Кредиту (у відсотковому вираженні) або 16 330 грн. та включає в себе проценти за користування Кредитом 42.00 % від Суми Кредиту (у відсотковому вираженні) або 4 830 грн. (у грошовому вираженні) та комісію за видачу кредиту у розмірі 0.0% від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 0 грн. (у грошовому вираженні). Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості Кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, зазначених в Договорі, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за Договором залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору.

11. Якщо Кредитний Договір не було пролонговано відповідно до пункту 14 Кредитного договору, у випадку неповернення Суми Кредиту у строк, встановлений пунктом 2 Кредитного Договору:

11.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% (два відсотки(-ів)) за кожен день фактичного користування відповідною частиною Суми Кредиту по дату фактичного повернення всієї Суми Кредиту включно. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими грошовими коштами складає 730%. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від Суми Кредиту.

11.2. Кредитодавець має право на кожен 10й (десятий) день існування прострочення, включаючи день виникнення та погашення прострочення, нараховувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від Суми Кредиту, однак у цілому не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) Суми Кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування Кредитом).

11.3. Якщо визначена п. 4 Кредитного Договору процентна ставка є меншою ніж 2 % (два відсотки) від Суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то у разі прострочення строку платежу (нездійснення платежу до встановленого Терміну (включно)), Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити штраф за весь період користування Кредитом, із розрахунку процентів у розмірі 2 % (два відсотки) за кожен день користування Кредитом, починаючи з моменту отримання Кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування Кредитом не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) Суми Кредиту).

14. Позичальник має право пролонгувати Договір на строк, що встановлений у пункті 2 Кредитного Договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 (чотири) пролонгацій. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% (2 відсотки(-ів)) від неповерненої Суми Кредиту за кожен день користування. Кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість пролонгацій Договору чи відмовити Позичальнику у пролонгації, повідомивши Позичальника про це не пізніше терміну платежу у спосіб, встановлений Правилами.

Договір підписаний ОСОБА_1 одноразовим електронним ідентифікатором, містить його паспортні дані, номер телефону.

На а. с. 19-24 Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

На звороті а. с. 24-25 паспорт споживчого кредиту.

На а. с. 26 Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі при укладенні кредитного договору 21 березня 2021 року.

Згідно із довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитні кошти у розмірі 11 500 грн 21 березня 2021 року були перераховані ОСОБА_1 на його банківську картку № НОМЕР_1 (а. с. 12).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 26 грудня 2024 року заборгованість за договором № 0653-6752 становить 34 50 грн, з яких 11 500 грн - тіло кредиту, 23 000 грн - проценти (а. с. 29-43).

26 грудня 2024 року між ТОВ «Новий Колектор» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами передає первісному кредитору під відступлення права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим договором. Загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається, згідно цього договору, складається з загального розміру заборгованості боржників, право вимоги за якими передано первісним кредитором новому кредитору, згідно реєстрів боржників, які складаються сторонами за формою, що наведена у додатку № 1 цього договору (а. с. 13-17).

У витязі з реєстру боржників від 26 грудня 2024 року до договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26 грудня 2024 року, за номером 15480 боржників зазначено ОСОБА_1 , договір кредиту № 0653-6752 від 21 березня 2021 року на суму 34 500 грн, з яких 11 500 грн - тіло кредиту, 23 000 грн - проценти (а. с. 27-28).

Позиція суду апеляційної інстанції

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.

Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

На підтвердження позовних вимог позивачем було надано підписаний ОСОБА_1 у електронному вигляді кредитний договір, докази отримання на виконання договору кредитних коштів у безготівковій формі, розрахунок заборгованості.

Апеляційний суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 не оспорює у судовому порядку факту укладення кредитного договору із посиланням на те, що його персональні дані були використані третіми особами. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій ОСОБА_1 не звертався.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кредитний договір № 0653-6752 від 21 березня 2021 року, укладений в електронній формі між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс», відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на їх укладання.

Перерахування кредитних коштів у розмірі 11 500 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується відповідною довідкою.

Про факт ненадходження на банківську картку ОСОБА_1 кредитних коштів або неналежність йому такої картки, відповідачем не вказано.

Отже, факт укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 11 500 грн апеляційний суд вважає доведеним повністю.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначає, що заборгованість за кредитом була погашена ним на рахунок первісного кредитора.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.

У порушення вказаних норм процесуального закону стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження погашення кредитної заборгованості у будь-якому розмірі за № 0653-6752 від 21 березня 2021 року, а тому такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Окрім того доведеним є факт переходу права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до позивача.

Водночас колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначалося, у договорі № 0653-6752 від 21 березня 2021 року сторони погодили такі умови:

2. Строк кредиту - 21 днів.

3. Графік платежів:

3.1. Термін платежу 10.04.2021 р.

3.2. Сума Кредиту 11 500 грн.

3.3. Нараховані проценти 4 830 грн.

3.4. Комісія за видачу кредиту 0 грн.

3.5. Разом до сплати 16 330 грн.

4. Протягом строку Кредиту фіксована процентна ставка складає 2% (два відсотка) від непогашеної Суми Кредиту за кожен день користування. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Суми Кредиту до закінчення визначеного Кредитним Договором строку, на який надається Кредит. Річна процентна ставка складає 730%.

7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за Кредитом складає 730%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту (вартість користування Кредитом) для Позичальника на дату Кредитного Договору складає 142.00 % від Суми Кредиту (у відсотковому вираженні) або 16 330 грн. та включає в себе проценти за користування Кредитом 42.00 % від Суми Кредиту (у відсотковому вираженні) або 4 830 грн. (у грошовому вираженні) та комісію за видачу кредиту у розмірі 0.0% від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 0 грн. (у грошовому вираженні).

11. Якщо Кредитний Договір не було пролонговано відповідно до пункту 14 Кредитного договору, у випадку неповернення Суми Кредиту у строк, встановлений пунктом 2 Кредитного Договору:

11.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% (два відсотки(-ів)) за кожен день фактичного користування відповідною частиною Суми Кредиту по дату фактичного повернення всієї Суми Кредиту включно. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими грошовими коштами складає 730%. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від Суми Кредиту.

11.2. Кредитодавець має право на кожен 10й (десятий) день існування прострочення, включаючи день виникнення та погашення прострочення, нараховувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від Суми Кредиту, однак у цілому не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) Суми Кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування Кредитом).

11.3. Якщо визначена п. 4 Кредитного Договору процентна ставка є меншою ніж 2 % (два відсотки) від Суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то у разі прострочення строку платежу (нездійснення платежу до встановленого Терміну (включно)), Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити штраф за весь період користування Кредитом, із розрахунку процентів у розмірі 2 % (два відсотки) за кожен день користування Кредитом, починаючи з моменту отримання Кредиту (з врахуванням сплачених штрафів за весь строк користування Кредитом не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) Суми Кредиту).

14. Позичальник має право пролонгувати Договір на строк, що встановлений у пункті 2 Кредитного Договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 (чотири) пролонгацій. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% (2 відсотки(-ів)) від неповерненої Суми Кредиту за кожен день користування. Кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість пролонгацій Договору чи відмовити Позичальнику у пролонгації, повідомивши Позичальника про це не пізніше терміну платежу у спосіб, встановлений Правилами.

Як видно із розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором (а. с. 29-43), відсоток за користування кредитними коштами у розмірі 2 % нараховувалися ним з 21 березня 2021 року по 28 червня 2021 року, тобто протягом 100 днів.

Водночас, як видно зі змісту п. 4 договору, сторони обумовили нарахування відсотків до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит, який відповідно до п. 2 становить 21 день.

Можливість продовження кредитором нарахування відсотків після закінчення строку ного кредитним договором строку, на який надається кредит, передбачена виключно у разі пролонгації позичальником кредитного договору у порядку, встановленому п. 14 договору. У іншому випадку відповідно до п. 11 договору до позичальникам могли бути застосовані відповідні санкції, передбачені п. 11.1, 11.2, 11.3.

Проте доказів вчинення ОСОБА_1 дій щодо пролонгації кредитного договору матеріали справи не містять.

Отже, за відсутності відповідних доказів пролонгації договору, нарахування процентів починаючи з 22 дня кредитування є неправомірним та таким, що суперечить умовам договору, а тому позовні вимоги у цій частині не можуть бути задоволені, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Оскільки за договором факторингу відступленню підлягає лише дійсна вимога, з огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що позов ТОВ «Новий Колектор» підлягає частковому задоволенню в розмірі 16 330 грн, з яких 11 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 830 грн (11 500 грн х 2% х 21 день) - заборгованість за відсотками.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів враховує те, що позовні вимоги є взаємопов`язаними, а в резолютивній частині рішення має бути зазначено всі складові заборгованості, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 47,3 % (34 500 грн х 100%) 16 330 грн), з ОСОБА_1 на користь позивача слід пропорційно стягнути 1 145,80 грн (2 422,40 грн х 47,3 %) сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви (а. с. 5).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена на 52,7 % з ТОВ «ФК «Новий Колектор» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1 914,91 грн (3 633,60 грн х 52,7 %) сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги (а. с. 65).

Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ТОВ «ФК «Новий Колектор» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця судового збору у розмірі 769,11 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Брадарської Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором № 0653-6752 від 21 березня 2021 року у розмірі 16 330 грн (шістнадцять тисяч триста тридцять грн), з яких 11 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 830 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» на користь ОСОБА_1 різницю судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 769,11 грн (сімсот шістдесят дев`ять грн 11 коп).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський