Провадження № 2/522/3187/25
11 листопада 2025 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Шенцевої О.П.,
за участю секретаря судового засідання Сафтюк-Панько Б.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки спадкування, -
ВСТАНОВИВ:
13.08.2024 року до Приморського районного суду м.Одеси через систему Електронний суд надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в спільній власності, за яким позивачу та його бабусі - ОСОБА_3 на підставі договору-купівлі продажу № 2295 від 12.02.1997 р., укладеному та посвідченому на Товарній біржі «ЦЕНТРАЛЬНА ОДЕСЬКА БІРЖА», належало 189/500 частини квартири АДРЕСА_1 , 622/1000 частин цієї ж квартири, належить ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач отримав у спадщину за заповітом належну ОСОБА_3 частину квартири, але оформити спадщину не вдається, оскільки за роз`яснення нотаріуса, в правоустановчих документах на квартиру не визначено розміру частки, що належить ОСОБА_3 . Таким чином, для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку існують перешкоди, у зв`язку з чим, виникла необхідність звернутися до суду із позовом про визначення часток в спільній власності.
13 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни засвідчену належним чином копію спадкової справи № 24/2023, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2025 року, за заявою представника позивача Іванової Ю.Ю. про виправлення описки у судовому рішенні, що надійшла до Приморського районного суду м.Одеси через систему Електронний суд 23.12.2024 р., судом внесено виправлення в резолютивну частину ухвали від 13 вересня 2024 року в частині визначення дати смерті ОСОБА_3 .
Належним чином засвідчена копія спадкової справи № 24/2023, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла до суду 03 березня 2025 р.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
В судові засідання відповідач та/чи представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою проживання, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань, заперечень чи відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2ст. 247 ЦПК України.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.02.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі актового запису №2471.
Тобто до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , увійшло нерухоме майно, а саме частина квартири під АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної власності померлій та позивачу на підставі договору-купівлі продажу № 2295 від 12.02.1997 р.
Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олени Вікторівни з заявою від 21 серпня 2023 р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В. було відкрито спадкову справу №24/2023 після смерті ОСОБА_3 .
21 грудня 2023 року нотаріус у формі листа надав ОСОБА_1 роз`яснення про те, що за договором-купівлі продажу на квартиру АДРЕСА_1 , не зазначені частки покупців, тобто неможливо встановити, яка частка належить ОСОБА_3 , а також в договорі не визначена форма власності.
Нотаріусом було зроблено запит до КП «Бюро технічної інвентаризації» щодо підтвердження реєстрації права власності на вищенаведену квартиру, форму власності, а також розмір часток кожного в праві власності. За відповіддю від КП «Бюро технічної інвентаризації» підтверджено реєстрацію права власності на квартиру на ім`я позивача та на ім`я його бабусі, але не зазначена форма власності на квартиру та не визначені частки.
У зв`язку з цим нотаріус рекомендував звернутись до суду із позовною заявою про визначення часток у праві власності.
Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Оскільки співвласники не мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку, належним відповідачем у даній справі є співвласник, іншої частини квартири, а саме - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), якій на підставі договору дарування, посвідченого 23.10.2002 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-5052, належить 622/1000 частина квартири під номером АДРЕСА_1 .
Згідно з правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).
За змістом листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту та передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначенні розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.
Згідно із положеннями ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Також згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.
Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Оскільки законом встановлено, що у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а Договором № 2295 купівлі-продажу нерухомого майна від 12.02.1997 р. не встановлено іншого, суд вважає за можливе визнати що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 є рівними, а саме: частка ОСОБА_3 , у праві спільної сумісної власності становить 189/500 часток квартири, та частка ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності становить 189/500 часток квартири.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить, так звана, ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.
Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою іншого учаснику спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак суд приходить до висновку, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судовий збір сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі, питання щодо стягнення судових витрат з відповідача на його користь позивачем не заявлялось.
Керуючись, ст. 16, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 392, 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 4, 247, 258-259, 265, 280-285, 353, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві власності - задовольнити.
Визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на 189/500 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , становить 189/1000 часток.
Визначити, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у праві спільної сумісної власності на 189/500 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , становить 189/1000 часток.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений та підписаний 17.11.2025 року.
Суддя: