Провадження № 2/161/310/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Вегери Д.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20.08.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . На даний час шлюбні відносини припинені, шлюб між ними розірваний.

Посилається на те, що за час перебування у шлюбі ними було набуто у власність нерухоме майно, а саме:

1. квартиру, загальною площею 45,4 м2, за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 1 463 050,34 грн.;

2. квартиру, загальною площею 43,8 м2, за адресою АДРЕСА_2 , вартістю 1 241 846,68 грн.;

3. комірку (нежитлове приміщення), загальною площею 4,4 м2, за адресою АДРЕСА_3 , вартістю 52 800,00 грн.;

4. транспортний засіб (легковий автомобіль) марки MAZDA, моделі CX-7, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 368 700,00 грн.

У зв`язку з чим, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя вищевказане майно та в порядку поділу майна визнати за нею право власності на квартиру, загальною площею 43,8 м2, за адресою АДРЕСА_2 та комірку, загальною площею 4,4 м2, за адресою АДРЕСА_3 , припинивши належне ОСОБА_4 право власності на частку у власності на вказане майно.

При цьому, в порядку поділу просила визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру, загальною площею 45,4 м2, за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль «MAZDA», моделі CX-7, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

В ході розгляду справи позивач за первісним позовом подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просила визнати за нею право власності на: на квартиру, загальною площею 43,8 м2, за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101); комірку, загальною площею 4.4 м2, за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ступінь готовності 39% (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080), припинивши належне ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку у власності на вказане майно.

При цьому, визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру, загальною площею 45,4 м2, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080) та автомобіль «MAZDA», моделі CX-7, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ., припинивши належне їй право власності на частку у власності на вказане майно.

Крім цього, до суду із зустрічною позовною заявою звернувся ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, вказавши, що за час перебування у шлюбі ними було також збудовано житловий будинок садибного типу, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаний будинок збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:1787 площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка була набута у власність ОСОБА_3 до шлюбу.

Вважає, що вказаний будинок підлягає поділу в розмірі по частині кожному співвласнику. При цьому земельна ділянка також підлягає поділу в частці, що відповідає частці його майна під незавершеним будівництвом.

Також вказує, що спільними є і боргові зобов`язання подружжя, так як квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 набута ним за рахунок коштів, отриманих в борг на підставі договору позики. Так, 22.08.2022 року ним було отримано в борг від ОСОБА_5 1 000 000,00 грн. для сплати внеску за купівлю квартири по АДРЕСА_5 .

У зв`язку з чим, просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на частку житлового будинку садибного типу А-1 площею 162,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 . А також визнати за сторонами в рівних частках по частці грошові зобов`язання за договором позики від 01.08.2022 року, який укладений між ним та ОСОБА_5 .

В ході розгляду справи ОСОБА_6 також подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких в порядку поділу спільного майна подружжя просив визнати за ним право власності на 1/2 частку незавершеного будівництвом житлового будинку садибного типу А-1 площею 162, 5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Інші позовні вимоги залишив без змін.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов з врахуванням збільшених позовних вимог підтримав та просив його задовольнити, у зустрічному позові відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні просила у його задоволенні відмовити, з підстав, викладених у відзиві. При цьому, просила задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у ньому.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що з 20.08.2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.02.2024 року (а.с. ).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_6 зареєстроване майно, яке набуте за період шлюбу, а саме:

- квартира, загальною площею 45,4 м2, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101

- квартира, загальною площею 43,8 м2, за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080;

- комірка (нежитлове приміщення), загальною площею 4,4 м2, за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (а.с. ).

З повідомлення регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області слідує, що 03.12.2020 року за ОСОБА_4 зареєстрований транспортний засіб «MAZDA», моделі CX-7, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. ).

Також, судом з`ясовано, що за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на:

- житловий будинок садибного типу, відсоток готовності 39%, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1787 площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 28 (а.с. ).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, ч.3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Отже, як з`ясовано судом і вказане підтверджується матеріалами справи, за час перебування у шлюбі, сторони набули у власність нерухоме та рухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 45,4 м2, за адресою АДРЕСА_1 , квартиру, загальною площею 43,8 м2, за адресою АДРЕСА_2 , комірку загальною площею 4,4 м2, за адресою АДРЕСА_3 , а також автомобіль «MAZDA, моделі CX-7, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , а тому його слід визнати спільною сумісною власністю.

В судовому засіданні також з`ясовано, що за час перебування у шлюбі сторонами збудовано житловий будинок садибного типу, відсоток готовності 39%, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано 19.10.2023 року за ОСОБА_7 (а.с. ).

Згідно відомостей порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва 16.08.2018 року (період перебування сторін у шлюбі) було подано повідомлення про початок будівельних робіт об`єкта «Нове будівництво індивідуального житлового будинку.

За наслідками проведеної технічної інвентаризації у 2023 році було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок та у ньому визначено об`єкт під номером А-1 як житловий будинок, а також складено план об`єкта незавершеного будівництва загальна площа згідно якого становить - 162, 5 кв.м.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 488/3103/17-ц роз`яснив, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

А тому, вказана нерухомість також є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами в рівних частинах.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка кадастровий номер :03:001:1787 площею 0,12 га в АДРЕСА_4 дійсно була набута ОСОБА_3 до шлюбу на підставі рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність (приватизація) від 09.02.2016 р.

Як зазначено в п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ відповідно до положень ст.ст. 81, 116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельної ділянкою, переходить це право у розмірі частки права у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Таким чином, вимоги ОСОБА_6 про визнання за ним права власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:1787 площею 0,12 га в АДРЕСА_4 , також підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання спільними грошових зобов`язань за договором позики від 01.08.2022 року, який оформлений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд приходить до наступних висновків.

До матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом приєднано договір позики та розписку від 01.08.2022 року, згідно з якими ОСОБА_4 отримав в борг від ОСОБА_5 кошти в розмірі 1 000 000,00 грн. (а.с. ).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21.07.2021 р. у справі №361/5840/19 (провадження №61-259ск21), суди повинні досліджувати, чи отримані грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, чи підтверджено це відповідними доказами, а також з`ясовувати, чи надавав інший з подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики.

30.01.2019 у справі №372/1558/16-ц ВС наголосив: наявна в матеріалах справи розписка не дає підстав для висновку, що договір позики укладено в інтересах сім`ї, а одержані в борг гроші витрачені в інтересах сім`ї. Адже доказів про надання дружиною згоди на укладення договору позики, як і доказів, що вона знала про його існування та про придбання спірних будинку й земельної ділянки за одержані в борг за розпискою кошти, не надано.

Як слідує з пояснень представника ОСОБА_7 , остання про укладення вказаного вище договору позики не знала, не надавала будь-якої згоди на його укладення. Вказане підтверджується відсутністю письмової згоди чи будь-якого іншого засвідчення на «договорі позики» згоди іншого з подружжя.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б вказували, що грошові кошти нібито отримані за договором позики від 01.08.2022 р. були витрачені в інтересах сім`ї.

Крім того, договір позики та розписка від 01.08.2022 р. не містять умов, що отримані грошові кошти будуть витрачені ОСОБА_6 на придбання саме квартири АДРЕСА_6 .

При цьому, вказівка в договорі позики про придбання майнових прав на квартиру в АДРЕСА_5 не є належним доказом того, що саме вказана вище квартира була придбана відповідачем або ж іншою особою, якій відповідач міг передати грошові кошти нібито отримані за договором позики.

Не представлено також жодних доказів на підтвердження того, що нібито отримані грошові кошти за договором позики від 01.08.22 р. та розпискою від 01.08.22 р. були витрачені в інтересах сім`ї, а також про те, що ОСОБА_3 знала про наявність цього боргового зобов`язання та надавала будь-яку згоду та отримання та розпорядження вказаними коштами, а тому не підлягають розподілу між подружжям і в цій частині позову слід відмовити.

Щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя, то суд вважає, що спір належить вирішенню наступним чином.

Як встановлено в судовому засіданні, у сторін від шлюбу є неповнолітня дитина син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7 .

Отже, із врахуванням обставин справи, інтересів неповнолітньої дитини, саме ОСОБА_3 слід виділити у приватну власність квартиру, що розташована за адресою за адресою: АДРЕСА_7 , а також комірку, яка є фактичним додатковим господарським приміщенням до вказаної квартири.

При цьому, у власність ОСОБА_4 слід виділити квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , а також автомобіль «MAZDA, моделі CX-7, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також за сторонами слід визнати право власності як на спільне майно подружжя на незавершений житловий будинок садибного типу площею 162.5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , зокрема по частці за кожним.

Водночас, за ОСОБА_4 слід визнати право власності на частину з кадастровим номером :03:001:1787 площею 0,12 га, що розташована в АДРЕСА_4 .

При цьому, враховуючи вищевикладене та виходячи з принципу рівності часток майна подружжя, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_3 різницю у вартості поділеного майна, що становить 268551,83 грн., виходячи із представленої вартості майна і його оцінку (а.с. ).

На думку суду, такий поділ майна буде відповідати інтересам сторін та буде відповідати найбільш наближено вартості їх часток у даному майні. При цьому, такий варіант поділу забезпечуватиме установлений порядок користування ним і збереже цілісність майна з метою задоволення інтересів кожного з подружжя,. Крім цього, в такому варіанті компенсація вартості часток становитиме для сторін мінімальний розмір і не буде нести надмірний тягар.

З наведених підстав, суд приходить до висновку, що первісний і зустрічний позови підлягають до часткового задоволення

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 65, 70 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 :

- квартиру, загальною площею 45,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ,

- квартиру, загальною площею 43,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_2 ,

- комірку (нежитлове приміщення), загальною площею 4,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , ;

- транспортний засіб (легковий автомобіль) марки MAZDA, моделі CX-7, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ,.

- житловий будинок садибного типу незавершеного будівництвом площею 162,5 кв.м. в АДРЕСА_4 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:1787 площею 0,12 га в АДРЕСА_4 .

В порядку поділу спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_3 право власності на :

- квартиру, загальною площею 43,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_2 ;

- комірку (нежитлове приміщення), загальною площею 4,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , ;

- частину житлового будинку садибного типу незавершеного будівництвом площею 162,5 кв.м. в АДРЕСА_4 ;

- на частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:1787 площею 0,12 га в АДРЕСА_4 .

В порядку поділу спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_4 право власності на :

- квартиру, загальною площею 45,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ;

- частину житлового будинку садибного типу незавершеного будівництвом площею 162,5 кв.м. в АДРЕСА_4 ;

- на частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:1787 площею 0,12 га в АДРЕСА_4 ;

- транспортний засіб (легковий автомобіль) марки MAZDA, моделі CX-7, номер кузова НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за її частку у спільному майні в розмірі 268551 (двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 83 коп.

В задоволенні решти вимог по первісному та зустрічному позовах відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 21 листопада 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк