Cправа № 563/578/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2025
Корецький районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді Загородько Н.А.
секретар судового засідання Миколайчук М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець заяву адвоката Поліщука Дмитра Володимировича про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -
в с т а н о в и в :
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про відшкодування шкоди, завданої ДТП задоволено частково. Із відповідачів на користь позивачів стягнуто суми на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Представник позивачів адвокат Поліщук Д.В. звернувся до суду із заявою про винесення по справі додаткового рішення, яким просить стягнути із відповідачів на користь позивачів по 8 000 грн. витрат на правничу допомогу. Розгляд заяви просив провести без його участі та участі позивачів.

Враховуючи вимоги ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В силу п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Корецького районного суду Рівенської області від 18 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 та АТ "Страхова компанія "Країна" на користь позивачів по 15 000 грн. з кожного відшкодування моральної шкоди, а також стягнуто з АТ "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_1 витрати на лікування в розмірі 6 872 (шість тисяч вісімсот дві) грн. 60 коп. та 339 (триста тридцять дев`ять) грн. 13 коп. моральної шкоди; стягнуто з АТ "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_2 витрати на лікування в розмірі 4 218 (чотири тисячі двісті вісімнадцять) грн. 76 коп. та 210 (двісті десять) грн. 90 коп. моральної шкоди. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору по 2422 грн. 40 коп. з кожного відповідача. В решті позовних вимог відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів адвокатом Поліщуком Д.В. долучено такі документи: договори про надання правової допомоги від 24 березня 2024 року, що були укладені між адвокатом Поліщуком Д.В. та ОСОБА_2 та між адвокатом Поліщуком Д.В. та ОСОБА_1 ; ордери на надання правничої допомоги серії ВК № 1118834 та серії ВК № 1118833 від 05 травня 2024 року; звіти про обсяг наданої правничої допомоги від 23 листопада 2025 року, відповідно до яких адвокатом Поліщуком Д.В. було надано позивачам юридичних послуг по 8 000 грн. кожному.

Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського судувід 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку,що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також у рішеннях ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, оцінюючи розмір таких витрат на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмету спору по вказаній справі, а також з огляду на розумну необхідність заявленого розміру таких судових витрат (по 8 000 грн. для кожного з позивачів) для цієї конкретної справи, суд вважає такий розмір витрат позивачів на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції неспівмірним та завищеним. Тому, з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг та ціни позову, фінансового стану сторін, з урахуванням заперечень представника позивача, суд вважає, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката необхідно задовольнити частково і стягнути з відповідачів на користь позивачів понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката по 1 500 грн. кожному.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 353 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задоволити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 563/578/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту додаткового рішення суду.

Суддя: Н.А. Загородько