Справа № 740/4919/25
Провадження № 2/740/2273/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіда О.В.,

при секретарі Дьоміній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжин у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільних дітей подружжя не має, спільне життя з відповідачкою не склалося і шлюбні відносини між ними припинені і на даний час не мають наміру відновлювати, примирення неможливе. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2025 року постановлено справу розглядати з правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 11 год 00 хв 02 жовтня 2025 року, яке в подальшому відкладено на 13 год 45 хв 20 листопада 2025 року.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідачка вагітна, і позивач є батьком дитини. Зазначила, що обоє є військовими, служать в різних бригадам, тому перебувають на значній відстані один від одного, проте конфліктів та сварок не відбувається.

Представник ОСОБА_1 Максименко С.В. подала відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги, а відзив на позовну заяву не брати до уваги при прийнятті рішення через його невідповідність обставинам справи та нормам чинного законодавства. Позивач батьківство відносно майбутньої дитини заперечує, оскільки термін вагітності відповідачки 13 тижнів приблизно дорівнює 3 календарним місяцям, тобто вагітність настала у червні 2025 року, коли сторони вже тривали час не проживали однією сім`єю.

Представник відповідача ОСОБА_3 подала додаткові пояснення, в яких зауважила, що у червні 2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні № 3 КНП «МОЦПЗ» МОР, а відповідачка приїздила до нього , вони винаймали квартиру та проживали спільно, як чоловік та дружина, що підтверджує їх відносини та протирічить твердженню позивача про розрив їх сімейних стосунків. Вважає, що рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято спонтанно, він ще не осмислив, що у них буде дійсно дитина, тому просила суд стати на сторону сім`ї та відмовити у позові.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але в поданій заяві представник заявника ОСОБА_4 просила розглядати справу за їх відсутності, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник відповідачки подала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4, зворотний бік).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружні та сімейні відносини між ними припинені, сім`я існує лише формально. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки їх сім`я розпалася, зберегти її неможливо, збереження сім`ї і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 247 ч. 2, 258-259, 263 265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 18 вересня 2024 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) актовий запис № 571, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_3 .

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.В. Роздайбіда