Справа № 681/1162/25
Провадження 2-з/681/7/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2025 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 681/1162/25 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року до Полонського районного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Вонсович М.М. до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.11.2025 судом за клопотанням представника відповідача витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 05.11.2025 прийнято заяву позивачки про зміну предмета позову.

20.11.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Вонсович М.М., про забезпечення позову, в якій вона просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу АТ КБ «ПриватБанк» з відповідачки ОСОБА_1 стягувати кошти з картки "Універсальна" № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 та з картки "Для виплат" № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 .

Заяву обґрунтовує тим, що з часу звернення до суду із вказаною вище позовною заявою про захист прав споживачів з банківського рахунку (карти) позивачки, який був заблокований відповідачем, двічі стягнуто кошти в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, який позивачка не ініціювала, аналогічно як і не збільшувала кредитного ліміту.

Так, вказує, що 26.09.2025 відповідачем було стягнуто кошти у сумі 4437,09 грн та 5901 грн 98 коп. з указаних вище карток.

Вказує, що у зв`язку з тим, що позивачкою подано позов до АТ КБ «ПриватБанк», серед позовних вимог якого є стягнення сум безпідставно отриманих коштів за договором кредиту, укладення якого позивачка заперечує, існує реальний ризик щомісячного стягнення коштів, у зв`язку з чим позивачка потребує судового захисту.

Зазначає, що подальші стягнення призведуть до збільшення суми безпідставно отриманих коштів відповідачем, що, у свою чергу, призведе до необхідності подання позивачкою додаткових заяв про збільшення позовних вимог, оскільки сума безпідставного списання відповідачем коштів буде збільшуватись кожного 25 числа місяця протягом періоду розгляду справи.

За таких обставин виникла необхідність у забезпеченні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до таких висновків.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів цивільної справи, у рамках розгляду якої позивачка просить забезпечити позов, встановлено, що протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.08.2025, капітан поліції Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області прийняв усну заяву ОСОБА_1 . Протоколом допиту потерпілої від 05.08.2025 встановлено, що ОСОБА_1 було допитано з приводу обставин, що є предметом позову.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунку ОСОБА_1 , скасувати заборгованість по її рахунку, яка утворилась внаслідок несанкціонованих операцій 04.08.2025 щодо використання кредитних коштів, зобов`язати відновити стан коштів на рахунку до стану, який був перед проведенням несанкціонованих операцій 04.08.2025 та зобов`язати повернути їй кошти у розмірі 10339,07 грн, набуті без достатньої правової підстави.

Отже, між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" дійсно виник спір.

В позасудовому порядку спір між сторонами не врегульовано, тому на даний час він продовжує існувати.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що заявлений позивачкою захід забезпечення позову у вигляді заборони АТ КБ «ПриватБанк» стягувати платежі з рахунків ОСОБА_1 , зокрема із карткових рахунків картки "Універсальна" № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 та з картки "Для виплат" № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 , пов`язаний з предметом позову.

Саме остання позовна вимога витікає з того, що 26.09.2025 відповідачем було стягнуто кошти у сумі 4437,09 грн та сумі 5901 грн 98 коп.

З позовом до суду позивачка ОСОБА_1 звернулась 09.09.2025.

Тобто, списання вказаних вище коштів відбулося після звернення позивачкою до суду з цим позовом.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами.

Суд виходить з того, що невжиття такого виду забезпечення позову, про який просить позивачка ОСОБА_1 , на час розгляду позову про захист прав споживачів може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.

При цьому, суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже це питання є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Doran v. Ireland» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відшкодування передбаченої шкоди.

Таким чином, заборона списання коштів на час розгляду справи є єдиним співмірним та адекватним заходом, який дозволить зберегти існуючий стан речей (status quo) між сторонами та уникнути порушення майнових прав позивачки до вирішення спору по суті. Такий захід не порушує прав банку, оскільки у разі відмови у позові банк збереже право на стягнення заборгованості, натомість для позивачки (споживача) продовження списання коштів становить надмірний тягар, оскільки позбавляє її коштів, необхідних для життєдіяльності, за зобов`язаннями, які вона оспорює як шахрайські.

За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виник спір, а також беручи до уваги, що заявлений позивачем захід забезпечення позову взаємопов`язаний з предметом спору, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вонсович М.М., про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №681/1162/25 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів задовольнити.

Заборонити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» стягувати платежі з рахунків ОСОБА_1 , а саме: із картки "Універсальна" № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 та з картки "Для виплат" № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Стягувач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_1 ;

Боржник: АТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Повна ухвала складена 20.11.2025.

Суддя Сергій ІЛЛЮК