Справа № 2-2539/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Дяченка О.М.,

за участю секретаря судових засідань Собченко В.С.,

представника стягувача адвоката Жиркевич Ю.А.,

державного виконавця Ляхової Т.Б. (в режимі відеоконференції),

представника боржника адвоката Остапенко С.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Тетяни Борисівни, боржник ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява, в якій представник заявника просить: визнати бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Т.Б.; зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхову Т.Б. провести індексацію заборгованості по аліментам за виконавчим провадженням № 18471687 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2539/07 від 21.06.2007, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 грн, щомісячно починаючи з 03.04.2007 року і до досягнення нею повноліття.

На обґрунтування заяви зазначає, що 21.03.2025 державний виконавець Київського ВДВС у м. Харків Тетяна Ляхова надала відповідь із з якої вбачається, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за виконавчим провадженням № 18471687, з урахуванням проведеної індексації починаючи з місяця, в якому призначені аліменти не надано. Зазначена лише сума боргу, без урахувания проведеної індексації. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», Згідно інструкції з організації примусового виконання рішень, Сімейного кодексу України державний виконавець Київського ВДВС у м. Харків Тетяна Ляхова не надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за виконавчим провадженням № 18471687, з урахуванням проведеної індексації.

Вважає очевидною бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС у м. Харків Тетяни Ляхової, яка полягає у невиконанні покладених на неї законом обов`язків, а саме: відповідно ЗУ «Про виконавче провадження»: - виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів; - виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Рух справи. Заяви. Клопотання

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 справу передано для розгляду судді Бобко Т.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.05.2024 скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду на 15.05.2025 о 11:30 год.

15.05.2025 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляховою Т.Б. подано до суду відзив на скаргу (а.с. 36-37).

15.05.2025 державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляховою Т.Б. подано копію матеріалів виконавчого провадженням № 18471687 (а.с. 38-79).

У зв`язку з достроковим закінченням відрядження та відрахування зі штату судді Бобко Т.В., на підставі Розпорядження від 02.06.2025 № 01-06/140 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» для визначення складу суду, 02.06.2025 здійснено повторний автоматизований розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова та визначено склад суду суддя Власова Ю.Ю.

Розпорядження від 09.06.2025 № 01-06/202 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» для визначення складу суду, 10.06.2025 здійснено повторний автоматизований розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова та визначено склад суду суддя Дяченко О.М.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Тетяни, боржник ОСОБА_2 прийняти до свого провадження, судове засідання призначено на 14.07.2025 о 09:30 год.

14.07.2025 до суду від представника боржника ОСОБА_2 адвоката Остапенко С.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання задоволено, судове засідання відкладено на 11.09.2025 о 12:00 год.

08.09.2025 до суду від представника скаржника ОСОБА_5 адвоката Жиркевич Ю.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання задоволено, судове засідання відкладено на 11.09.2025 о 12:00 год.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Дяченко О.М. з 10.09.2025-12.09.2025, судове засідання відкладено на 13.10.2025 о 12:00 год.

13.10.2025 до суду від державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Т.Б надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання задоволено, судове засідання відкладено на 24.11.2025 о 12:00 год.

05.11.2025 до суду від представника скаржника ОСОБА_5 адвоката Жиркевич Ю.А. надійшло клопотання про розгляду справи за її відсутності та ОСОБА_5 , скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Остапенко С.Ю. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхова Т.Б. у судовому засідання заперечувала щодо задоволення скарги з підстав зазначених у відзиві на скаргу.

Позиція Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

14.09.2010 в провадження державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби надійшов виконавчий лист № 2-2539/07, виданий 21.07.2007 Київським районним судом м. Харків про стягнення з ОСОБА_2 на користь. ОСОБА_3 на утримання дочки. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі 300,00грн. щомісячно.

09.07.2007 державним виконавцем відділу, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісячно

02.03.2020 державним виконавцем відділу складено розрахунок заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів, державним виконавцем проіндексовано заборгованість у межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб. Період стягнення аліментних платежів закінчився 23.07.2020 у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Розрахунок заборгованості не оскаржувався

18.11.2020 державним виконавцем, згідно з вимогами п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа без виконання, у зв`язку з відсутністю майна на яке необхідно звернути стягнення.

Згідно Постанови №141 від 28.02.2018: індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснювалась підприємствами, установами, організаціями, які проводять відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Пунктом 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 закріплено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року. обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі". При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50% грошового доходу платника аліментів.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. Індексації підлягають аліменти в межах прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Згідно із пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Державним виконавцем 02.03.2020 розрахунок заборгованості складений з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами п. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Період стягнення аліментних платежів з 03.04.2007 по 23.02.2020, підстави для проведення розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів відсутні, у зв`язку з закінченням періоду стягнення.

Крім того на депозитному рахунку відділу перебуває сума стягненої заборгованості, на вимогу державного виконавця стягувачу та представнику стягувача надати реквізити для перерахування стягненої заборгованості зі сплати аліментних платежів на утримання дитини. Реквізити не надано.

Керуючись вимогами ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, старший державний виконавець Т.Ляхова, просив залишити скаргу представника стягувача ОСОБА_7 ОСОБА_8 без задоволення.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2007 позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 03 квітня 2007 року і до досягнення нею повноліття, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривень.

09.07.2007 старшим державним виконавцем Т. Ляховою відкрито виконавче провадження № 18471687 по виконанню виконавчого листа № 2-2539/07 виданого 21.06.2007 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 300 гривень щомісячно.

02.03.2020 державним виконавцем Виглазовою Н.С. здійснено розрахунок аліментних платежів з 03.04.2007 по 23.02.2020 (а.с. 49-51), на момент досягнення дитиною повноліття (23.02.20200) борг по аліментам складає 38703,05 грн.

18.11.2020 державним виконавцем Виглазовою Н.С., згідно з вимогами п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання, у зв`язку з відсутністю майна на яке необхідно звернути стягнення.

14.03.2025 ОСОБА_2 сплатив заборгованість за виконавчим провадженням № 18471687 в розмірі 61 924,87 грн, які зараховано на депозитний рахунок ВДВС.

18.03.2025 старшим державним виконавцем Т. Ляховою винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 18471687 по виконанню виконавчого листа № 2-2539/07 виданого 21.06.2007 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 300 гривень щомісячно.

18.03.2025 старшим державним виконавцем Т. Ляховою винесено постанову про стягнення штрафу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 19 357,50 грн відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладения на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

18.03.2025 старшим державним виконавцем Т. Ляховою винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 у розмірі 3870,30 грн.

Крім цього, 18.03.2025 старшим державним виконавцем Т. Ляховою винесено ряд постанов про скасування заходів примусового виконання та інших обмежень, які накладено було на ОСОБА_2 .

Цього ж дня, 18.03.2025 старшим державним виконавцем Т. Ляховою винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав: аліменти за виконавчим листом сплачено у повному обсязі, закінчився строк передбачений для данного виду стягнення; вимоги п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 24.06.2025 у справі №2-2539/07 провадження № 22-ц/818/1350/25, апеляційну скаргу ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 щодо видачі дублікату виконавчого листа № 2-2539/07 від 21.06.2007, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2007 року по справі № 2-2539/07/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Як встановлено в судовому засіданні, на момент розгляду справи на депозитному рахунку ВДВС перебувають грошові кошти щодо сплати боргу на користь ОСОБА_3 з аліментів у розмірі 38703,05 грн та штрафу - 19 357,50 грн (ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 2 ст. 2 та ст. 10 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно абз. 10 пункту 6 Постанови КМУ №141 від 28.02.2018 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення»: індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснювалась підприємствами, установами, організаціями, які проводять відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Пунктом 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 закріплено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року. обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі". При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50% грошового доходу платника аліментів.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. Індексації підлягають аліменти в межах прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Згідно із пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Державним виконавцем 02.03.2020 розрахунок заборгованості складений з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами п. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Судом встановлено, що період стягнення аліментних платежів з 03.04.2007 по 23.02.2020; з урахуванням вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у зв`язку з закінченням періоду стягнення, підстави для проведення розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів відсутні,

Крім цього, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується іншими учасниками справи, виконавче провадженням № 18471687 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, надані докази учасниками провадження, та те, що скаржник не надав доказів того, що державний виконавець діяв не у спосіб визначений законодавством, у суду є всі підстави вважати, що старший державний виконавець Київського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхова Т.Б. діяла правомірно, з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, а тому, суд дійшов висновку що скарга є необґрунтованою.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про відсутність порушень/бездіяльності державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Тетяни Борисівни, боржник ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 24.11.2025.

Суддя О.М. Дяченко