Справа № 454/559/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чернявського Р.І.,

представника відповідача адвоката Брух А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Белзької міської ради Львівської області, з участю третьої особи Приватного підприємства «Земельно-кадастрове бюро» про визначення меж земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення меж земельної ділянки, свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 . Нею замовлено у ПП «Земельно-кадастрове бюро» та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Белзька міська територіальна громада. Зазначає, що її сусід ОСОБА_2 безпідставно не підписує акт погодження меж землекористування та відомості про встановлення межові знаки, земельна ділянка позивачки, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000га. в АДРЕСА_1 , на території Белзької територіальної громади на місцевості межує з ОСОБА_2 від Г. до А.. Також безпідставно не погоджує суміжну межу Белзька міська рада від В. до Г. Позивач звернувся до суміжних землекористувачів, а саме Белзької міської ради та ОСОБА_2 з метою погодження меж земельної ділянки, проте останні відмовилися від такого погодження без надання аргументованої відмови. З метою вирішення даного питання позивач звернулася до Белзької міської ради із заявою у якій просила винести питання погодження меж земельної ділянки на розгляд засідання з питань врегулювання земельних відносин. За результатами розгляду заяви від 03.01.2025р. міська рада повідомила, що заяву розглянуто та за результатами розгляду з метою вирішення даного спору рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що її земельна ділянка була обстежена ПП «Земельно-кадастрове бюро» та під час обстеження визначено, що усі межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з існуючою межею та не перетинають суміжну земельну ділянку ОСОБА_2 .. Вказує, що у зв`язку з безпідставним не підписанням акту та не узгодженням меж не може завершити приватизацію своєї земельної ділянки. Просить суд визначити межі земельної ділянки ОСОБА_1 яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000га. (кадастровий номер :01:003) в АДРЕСА_1 і знаходиться на території Белзької територіальної громади на місцевості, що межує з землею ОСОБА_2 від ОСОБА_3 , межує з землями загального користування (вул. Січових Стрільців) Белзької міської ради від В. до Г., відповідно до акту погодження меж землекористування та відомості про встановлені межові знаки розробленого Приватним підприємством «Земельно-кадастрове бюро». Зобов`язати Белзьку міську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000га. (кадастровий номер :01:003) ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦІЗ 02.01) Белзька міська територіальна громада Шептицького району Львівської області.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Брух А.О. зазначив, що сторони по справі є суміжними землекористувачами. ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 14.08.2023р. До того часу власником даної квартири були його батьки. ОСОБА_2 разом із дружиною проживає у даній квартирі на протязі останніх 15 років.

Між земельною ділянками позивачки та ОСОБА_2 вже на протязі 15 років встановлена металева огорожа з сітки. До встановлення останньої, на її місці ще

дідом та батьком ОСОБА_2 був встановлений дерев`яний паркан орієнтовно в 1970-80 р.р. Тобто, межі суміжних земельних ділянок визначені (узгоджені) сторонами вже на протязі тривалого часу. Зазначає, що між сторонами, ще раніше виникали суперечки стосовно спільної межі земельних ділянок. У 2021 році ОСОБА_1 самовільно демонтувала існуючу огорожу (залізний паркан). У зв`язку із чим, ОСОБА_2 звертався до Белзької міської ради, щодо неправомірних дій останньої. За результатами його звернення, міською радою надано лист за №959/02-09 від 06.07.2021р.. Зі змісту останнього вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано встановити межу земельної ділянки між будинковолодінням ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та будинковолодінням АДРЕСА_3 , зігдно існуючих на місцевості межових знаків, а саме частин (стовпців) залізного паркану (демонтованого), що пролягає на відстані 22,20м. від межі земельної ділянки по

АДРЕСА_4 та на відстані 12.80м. від межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 . З акту погодження меж землекористування та відомостей про

встановлені межові знаки ПП «Земельно-кадастрове бюро», при обстеженні земельної ділянки визначено, що усі межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) збігаються з існуючою огорожею/межею та не перетинають суміжні ділянки. Разом з тим, як вбачається з вище вказаного акту та плану встановлення меж відстань від межі земельної ділянки по АДРЕСА_4 (землі гр. ОСОБА_4 ) та до землі ОСОБА_2 становить 24м. При цьому, як згадувалось раніше, в акті зазначено, що усі земельні ділянки збігаються з існуючою огорожею, однак зазначене не відповідає дійсності, так як при здійсненні обмірів комісією Белзької міської ради у 2021 році обміри та межа також встановлювались згідно існуючих межових знаків, а саме огорожі, встановлено меншу протяжність земельної ділянки позивачки по відношенню до сусідніх земельних ділянок, зокрема ділянки ОСОБА_2 .. Тобто при складанні технічної документації ПП «Земельнокадастровим бюро» та проведенні замірів з незрозумілих причин було збільшено площу позивачки з 22,20 м. до 24 м. за рахунок земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 .. Більше того, згідно рішення засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Белзької міської ради Львівської області встановлено, що відсутні підстави для підписання акту погодження меж між земельними ділянками в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 зі сторонни Белзької міської ради в зв`язку з тим, що встановлення межі пропонується не по існуючій межі. Зазначене вказує на те, що у ОСОБА_2 наявні обґрунтовані

заперечення щодо погодження акту меж землекористування, запропонованого позивачкою, так як при погодженні такого це призведе до включення до складу

земельної ділянки останньої частини земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 .. Відповідно доводи позивачки про те, що ОСОБА_2 безпідставно не підписує акт погодження меж землекористування та відомості про встановлення межових знаків є необґрунтованими та такими, які не базуються на фактичних обставинах справи. Позивачка ж в свою чергу фактично не дотримується встановлених меж, так як останньою пропонується підписати акт погодження меж, за яким за нею безпідставно закріплюється більша протяжність та відповідно площа земельної ділянки, ніж закріплена огорожею яка слугує межею земельних ділянок сторін, та визначена актом комісії Белзької міської ради від 31.05.2021 року. Відповідач не заперечує, що для остаточного врегулювання спору може виникнути необхідність у встановленні меж землекористування в незалежному порядку з врахуванням наявних межових споруд ( огорожі, паркану) то у такому разі відповідач не заперечуватиме щодо її погодження. Наявність ж на даний момент спору та документів, які містять суперечливі відомості щодо розміру земельних ділянок сторін призводять до об`єктивних сумнівів щодо правомірності вимог позивачки щодо погодження меж земельних ділянок. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В обґрунтування вимог зіслалася на доводи, що викладені у позовній заяві.

Представник позивача адвокат Чернявський Р.І. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, підтримав обґрунтування позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Брух А.О. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив у задоволенні вимог позивача відмовити, підтримав доводи щодо заперечення вимог позивача, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача Белзької міської ради Львівської області в судове за сідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Представник третьої особи ПП «Земельно-кадастрове бюро» - Гаврилів М.І. в судовому засіданні вирішення даної справи поклав на розсуд суду. Повідомив, що при здійснені обміру земельної ділянки позивачки, остання вказала на місце межі між нею та ОСОБА_2 , яка із її слів проходила за межею залишків старої огорожі в бік ділянки ОСОБА_2 та на прохання замовника він відзначив саме таку межу ділянки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що в 2007р. перейшла проживати в АДРЕСА_4 . Від дороги є облаштований металевий пліт. Між ділянками сторін, які проживають поруч раніше був старий дерев`яний пліт, який в 2016р. було замінено на металеву сітку.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що з 1973р. проживає в АДРЕСА_5 . Пам`ятає, що раніше між ділянками сторін був старий дерев`яний пліт, а потім на його місці натягнули металеву сітку. Хто ставив нову огорожу з сітки він не пригадує.

Свідок ОСОБА_7 показала, що є матір`ю відповідача. З 1988р. вона стала проживати в АДРЕСА_3 , куди перейшла проживати до свого чоловіка. Між їх будинком та позивачки стояв старий дерев`яний пліт, на місці якого в 90-х роках її син поставив пліт з сітки, так як дерев`яний зігнив. Пліт із сітки є по сьогодні. Зазначила, що позивачка хоче перемістити межу та облаштувати в`їзд до свого господарства.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Дослідженим витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2018р. встановлено, що позивачці ОСОБА_1 в цілому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1

Із витягу з Державного реєстру речових прав від 14.08.2023р. встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в цілому є власником квартири АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що сторони в даний час є суміжними землекористувачами.

Із копій матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, встановлено, що згідно ухвали Белзької міської ради від 30.08.1996р. та списку до неї, гр. ОСОБА_8 (попередній власник будинковолодіння) виділено земельну ділянку площею 0,10га. для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді голови Белзької міської ради Львівської області від 22.05.2020р. зокрема встановлено, що відповідно до рішення 35 сесії Белзької міської ради 7 скликання від 18.10.2018р. №481, ОСОБА_1 передано в приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,10га. в АДРЕСА_1 .

Відповідно до плану встановлених меж та кадастрового плану земельної ділянки в АДРЕСА_1 , встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 від позначок Б. до В межує із земельною ділянкою ОСОБА_4 , від В до Г із землями загального користування АДРЕСА_1 , від Г до А земельною ділянкою ОСОБА_2 .. Ширина ділянки позивача від АДРЕСА_1 в межах позначок В до Г становить 24.00м., від Б до А 16,92м.

Згідно досліджених рішення №1 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Белзької міської ради Львівської області від 30.01.2025р. та протоколу №1 засідання комісії встановлено, що комісією встановлено відсутність підстав для підписання акту погодження меж між земельними ділянками в АДРЕСА_1 та в АДРЕСА_3 зі сторони Белзької міської ради в зв`язку з тим, що встановлення межі пропонується не по існуючій межі.

Із копії заяви ОСОБА_7 мешканки АДРЕСА_6 , від 12.05.2021р. встановлено, що із такою вона зверталася до міського голови м. Белз з приводу того, що 11.05.2021р. її сусідка ОСОБА_1 самовільно зняла огорожу між ними та хоче захопити земельну ділянку.

Відповідно до відповіді на заяву наданої міським головою м. Белз від 06.07.2021р., гр. ОСОБА_7 , встановлено, що таким рекомендовано встановити межу земельної ділянки між будинковолодінням ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та будинковолодінням ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , згідно існуючих на місцевості межових знаків, а саме частин (стовпців) залізного паркану (демонтованого), що пролягає на відстані 22,20м. від межі земельної ділянки по АДРЕСА_4 та на відстані 12,80м. від межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

Відповідно до пп.«г» та «е» ч.1 ст.91 ЗК України, власники ділянок зобов`язані не

порушувати прав власників суміжних ділянок та землекористувачів, а також

дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з установленням

земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі повинні обирати такі способи використання ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх ділянок завдається найменше незручностей

(затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі ділянок зобов`язані не використовувати ділянки способами, які не

дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх установлення здійснюється за фактичним використанням ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина

спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з

виявленими обставинами, зокрема з установленими розмірами ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно приписів ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки,

землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки

сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення

межових знаків, у разі якщо вони відсутні зникли, перемістилися або стали не

виразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки

встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду. Власники земельних

ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватись меж земельних ділянок.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1-3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.).

Як з`ясовано в ході розгляду справи із досліджених доказів відповідачами ОСОБА_2 та Белзькою міською радою Львівської області правомірно відмовлено позивачці ОСОБА_1 у підписанні акту погодження меж землекористування у зв`язку із тим, що встановлення меж земельних ділянок пропонувалося не по існуючій межі. Так, згідно технічної документації виготовленої позивачці ПП «Земельно-кадастрове бюро» ширина ділянки позивачки від АДРЕСА_1 в межах позначок В до Г становить 24.00м., від Б до А 16,92м., та такі параметри розмірів згідно пояснень представника третьої особи були зазначені згідно слів замовника.

В свою чергу, згідно відомостей Белзької міської ради викладених у листі від 06.07.2021р. такі розміри мали становити 22,20м. від вул. Січових Стрільців та 12,80м. від межі по вул. Січових Стрільців, 20а. і не відповідність вищевказаних розмірів зазначених у технічній документації та існуючим стала причиною у відмові підписання міською радою відповідно акта погодження меж.

Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачкою в ході розгляду справи не наведено доказів неправомірності дій відповідачів щодо не погодження меж спірних земельних ділянок, відповідно у задоволенні вимог щодо визначення меж земельної ділянки позивачки відповідно до акту погодження меж землекористування розробленого ПП «Земельно-кадастрове бюро» та зобов`язання Белзької міської ради затвердити технічну документацію із землеустрою ділянки позивачки, слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -Між земельною ділянками позивачки та ОСОБА_2 вже на протязі 15 років встановлена металева огорожа з сітки. До встановлення останньої, на її місці щевул.С.Стрільців, 16 та на відстані 12.80м. від межі земельної ділянки по АДРЕСА_3 . З акту погодження меж землекористування та відомостей прозаперечення щодо погодження акту меж землекористування, запропонованого позивачкою, так як при погодженні такого це призведе до включення до складуПозивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В обґрунтування вимог зіслалася на доводи, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Брух А.О. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив у задоволенні вимог позивача відмовити, підтримав доводи щодо заперечення вимог позивача, що викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи ПП «Земельно-кадастрове бюро» - Гаврилів М.І. в судовому засіданні вирішення даної справи поклав на розсуд суду. Повідомив, що при здійснені обміру земельної ділянки позивачки, остання вказала на місце межі між нею та ОСОБА_2 , яка із її слів проходила за межею залишків старої огорожі в бік ділянки ОСОБА_2 та на прохання замовника він відзначив саме таку межу ділянки.Відповідно до ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх установлення здійснюється за фактичним використанням ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частинавиявленими обставинами, зокрема з установленими розмірами ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянкивиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянкиділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватись меж земельних ділянок. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.Як з`ясовано в ході розгляду справи із досліджених доказів відповідачами ОСОБА_2 та Белзькою міською радою Львівської області правомірно відмовлено позивачці ОСОБА_1 у підписанні акту погодження меж землекористування у зв`язку із тим, що встановлення меж земельних ділянок пропонувалося не по існуючій межі. Так, згідно технічної документації виготовленої позивачці ПП «Земельно-кадастрове бюро» ширина ділянки позивачки від вул. Січових Стрільців в межах позначок В до Г становить 24.00м., від Б до А 16,92м., та такі параметри розмірів згідно пояснень представника третьої особи були зазначені згідно слів замовника. Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачкою в ході розгляду справи не наведено доказів неправомірності дій відповідачів щодо не погодження меж спірних земельних ділянок, відповідно у задоволенні вимог щодо визначення меж земельної ділянки позивачки відповідно до акту погодження меж землекористування розробленого ПП «Земельно-кадастрове бюро» та зобов`язання Белзької міської ради затвердити технічну документацію із землеустрою ділянки позивачки, слід відмовити повністю.

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Белзької міської ради Львівської області, з участю третьої особи Приватного підприємства «Земельно-кадастрове бюро» про визначення меж земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: Белзька міська рада Львівської області, місце знаходження м. Белз, вул. Савенка, 1, Шептицького району, Львівської області.

Третя особа: Приватне підприємство «Земельно-кадастрове бюро», місце знаходження м. Сокаль, вул. Шептицького, 93, Львівської області.

Головуючий: Т. В. Струс