Номер провадження: 22-ц/813/5582/25
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: заявник ОСОБА_1 , заінтересовані особи -Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» в особі свого представника Костюченко Марії Ігорівни

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року, постановлену Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Роїка Д.Я. в приміщенні того ж суду,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

До суду з вказаною заявою звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Григоренко А.О. посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року виконавчий напис від 15.06.2021 р. у реєстрі № 167840, який вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, відповідно до якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, ) стягнуто заборгованість за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 10.05.2006 р. за період з 08 квітня 2021 р. по 25 травня 2021 р. заборгованість за тілом кредиту 13 470,03 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 39 672,52 грн.; загальна сума, що підлягає стягненню 53 642,55 грн, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 р. стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 ( шість тисяч) гривень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/6826/24 від 27.07.2024 року відкрито провадження про банкрутство ТОВ «Вердикт Капітал» та введено мораторій на задоволення вимог кредитора.

08.02.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Лігал» укладено договір № 08-02/23 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту до Заявника, в тому числі за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р., у зв`язку з чим ТОВ «Кампсіс Фінанс» набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р.

09.05.2023 р. між ТОВ «Кампсіс Лігал» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №09-05/23 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту до Заявника, в тому числі за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р., у зв`язку з чим ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи викладене, ТОВ "Дебт Форс" набуло як права, так і обов`язки, а тому є правонастуником ТОВ "Вердикт Капітал" та підлягає його заміні у виконавчому документі.

Тому із посиланням як на правове обґрунтування своїх вимог на ч. 1 ст. 55 , ч. 5 ст. 442 ЦПК України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 514 ЦК УКраїни заявниця просила замінити вибулого боржника ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у додатковому рішенні Малиновського районного суду міста Одеси від 05.04.2024 у справі № 521/26774/23 до відкриття виконавчого провадження.

Представник ТОВ «Дебт Форс» надав до суду заперечення на заяву про заміну сторони. Вказував що відсутні будь-які підстави для заміни сторони на ТОВ «Дебт Форс» та зазначення відповідачем по справі ТОВ «Дебт Форс».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (, 02095,м. Київ, вул. Княжий Затон, буд.9, приміщення 369 офіс, 1) у додатковому рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 року у справі № 521/26774/23 до відкриття виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дебт Форс» в особі свого представника Костюченко Марії Ігорівни просять ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 скасувати та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також просили вирішити питання розподілу судових витрат.

Доводами апеляційної скарги є те, що ТОВ «Дебт Форс» не є стягувачем по вчиненому приватним нотаріусом виконавчому напису, що є предметом розгляду даної справи, всі правовідносини в контексті вчиненого виконавчого напису існують з ТОВ «Вердикт Капітал», тому відсутні підстави для заміни сторони на ТОВ «Дебт Форс» та зазначення товариства відповідачем у даній справі. Окрім того, зазначає, що заява про заміну сторони не містила взагалі жодних доказів, які б підтверджували доводи заявника про відступлення прав вимоги, а отже суд не міг дослідити обсяг прав та обов`язків що були відступлені, доказів отримання прав вимоги, оплати договору, його істотних умов тощо.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, зокрема: заявниця ОСОБА_1 вважається повідомленою у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки за повідомленою нею суду адресою повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою Укрпошти «за вказаною адресою відсутній адресат» (а.с. 36); від повноважного представника заявниці адвоката Григоренка А.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони заявника; Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» повідомлені як учасники Електронного Суду, про що свідчать довідки про доставку електронного документу 26.09.2025 (а.с. 34-35).

Вказане відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає у повному обсязі.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "По виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

Як вже зазначалося, на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), а також у постановах Верховного Суду: від 23 лютого 2022 року в справі № 242/2770/18 (провадження № 61-10061св21), від 07 червня 2022 року у справі № 2-844/10 (провадження № 61-17839св20).

Крім того, у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду вказала на наступне: "Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що яккщо провадження ще не відкрито, було припинено, завершено, то його немає, відповідно, не можна замінювати сторону провадження.

В такому разі застосовується загальне правило ст. 55 ЦПК України «Процесуальне правонаступництво», з якого є один виняток, передбачений ч. 5 ст. 442 цього Кодексу, з огляду на який заміна сторони виконавчого провадження можлива у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у додатковому рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 у справі № 521/26774/23 до відкриття виконавчого провадження, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року виконавчий напис від 15.06.2021 р. у реєстрі № 167840, який вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, відповідно до якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, ) стягнуто заборгованість за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 10.05.2006 р. за період з 08 квітня 2021 р. по 25 травня 2021 р. заборгованість за тілом кредиту 13 470,03 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 39 672,52 грн; загальна сума, що підлягає стягненню 53 642,55 грн, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 р. стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 ( шість тисяч) гривень.

24.07.2024 р. ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/6826/24 відкрито провадження про банкрутство ТОВ «Вердикт Капітал» та введено мораторій на задоволення вимог кретидорів .

24.10.2024 р. Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката 6000,00 грн.

08.02.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Лігал» укладено договір № 08-02/23 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кампсіс Лігал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту до Заявника, в тому числі за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р., у зв`язку з чим ТОВ «Кампсіс Лігал» набув право вимоги заборгованості за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р.

09.05.2023 р. між ТОВ «Кампсіс Лігал» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 09-05/23 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту до Заявника, в тому числі за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р., у зв`язку з чим ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Отже, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 512, 514 ЦК України, суд вірно виснував, що ТОВ "Дебт Форс" за вказаним договором про відступлення прав вимоги набуло як права, так і обов`язки, а тому є правонастуником ТОВ "Вердикт Капітал" у виниклому процесуальному питанні та підлягає його заміні у виконавчому документі.

У той же час, суд наголосив, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви (постанова Верхового Суду від 17.01.2020 року у справі № 916/2286/16).

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що за результатами розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/26182/23 в задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну строни у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 стягувача його правонаступником відмовлено, що унеможливлює, на думку скаржника, заміну на нього сторони у справі, є помилковими та не спростовують правильних висновків суду, оскільки у вказаній справі на час вирішення заяви ТОВ «Дебт Форс» виконавче провадження було завершено, питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником перед судом не порушувалось, і за відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження суд не знайшов підстав для процесуального правонаступництва. Тобто, відмова суду мала місце з процесуальних підстав помилковості вимог заявника.

Натомість, по теперішній справі заявницею ставиться питання про заміну сторони у справі до відкриття виконавчого провадження.

Так само помилковим та таким, що ґрунтується на помилковому власному тлумаченні змісту норм матеріального та процесуального права, що регулюють виникле процесуальне питання, є і твердження скаржника про те, що ТОВ «Дебт Форс» не є стягувачем по вчиненому приватним нотаріусом Остапенком Є.М. виконавчим написом, що є предметом розглядуваної справи, і що саме це є підставою для відмови заявниці у задоволенні її заяви. Визначальним для правильного вирішення є саме набуття ТОВ «Дебт Форс» права вимоги за кредитним договором № 010/82/0027/52733 від 27.04.2006 р, оскільки таке набуте на підставі договору № 09-05/23 про відступлення прав вимоги.

Встановивши факт відступлення права скаржнику по теперішній справі вимоги за кредитним договором відповідно до Договору № 09-05/23 від 09 травня 2023 року і врахувавши наведені висновки Верховного Суду щодо застосування норм права до подібних правовідносин, суд правильно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є підставою для правонаступництва у цивільних відносинах і такий правонаступник кредитора має право не тільки звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, та таке, у свою чергу, є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", для заміни стягувача у справі, але й для заміни такого набувача прав за кредитним договором як боржника у правовідносинах з такого кредитного договору.

Оскільки судові витрати заявниці ОСОБА_1 у вигляді судових витрат у сумі 6000 грн виникли саме з вищезазначеного кредитного договору, право вимоги за яким набув скаржник, то наявні підстави для заміни на нього боржника у виниклих правовідносинах.

Закон в такому випадку не зобов`язує поетапності заміни кожного наступного кредитора у зобов`язанні або виконавчому провадженні, оскільки для такої заміни достатньо довести наявне у особи, що звертається із такою заявою до суду, права вимоги, а в даному випадку обов`язку відповідати за зобов`язаннями попереднього кредитора, що виникли у зв`язку із виконанням вказаного кредитного договору.

Вказані докази скаржником не спростовані.

Договір, на підставі якого заявник набув права вимоги, у передбачений законом спосіб недійсним не визнаний.

Помилковими є і посилання скаржника на практику ВП ВС щодо неможливості замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для його відновлення, оскільки наразі вирішується питання не про заміну сторони у виконавчому провадженні, а про заміну сторони у справі задля виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Верховний Суд зазначає, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 -вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не убачає будь-яких порушень норм матеріального та процесуального права під час розгляду судом першої інстанції заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін є ухвалення судом рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» в особі свого представника Костюченко Марії Ігорівни залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 18 листопада 2025 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова