СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1156/25
Провадження № 2/306/868/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про виділення часток у майні спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що позивачі разом з батьком ОСОБА_3 та мамою ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2001 року спадкоємцем 1/4 частки майна квартири належної померлому ОСОБА_3 є їх мама ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина на вищевказану квартиру. Позивачі зазначають, що вони звернулися до нотаріальної контори для здійснення дій з належними частками, де в усному порядку їм повідомлено про те, що в свідоцтві про право власності на квартиру не зазначено частки співвласників майна, тому просять суд визначити за співвласниками квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , частки в майні в рівних частинах, а саме: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/4 частини, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1/4 частини, ОСОБА_1 - 1/4 частини, ОСОБА_2 - 1/4 частини.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Позивачі подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. (а.с.36 ).

Представник Свалявської міської ради в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. (а.с.32,35).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як убачається з свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 25.03.1996 року виданого Свалявською міською радою та згідно рішення від 21.03.1996 року №50, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.4,20).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №142 від 20.09.1999 року, проведений райвідділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №25 від 29.01.2025 року, проведений Свалявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2001 року, виданого державним нотаріусом Свалявської ДНК, спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 належної померлому ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , за місцем реєстрації м. Свалява, райбюро ЗАГС, батьками позивача ОСОБА_1 (д.п. Папп) є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За роз`ясненнями п. 5 Пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності за № 20 від 22.12.1995 року, розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна.

При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ч. 1 ст. 357 ЦК України - вважаючи, що частки є рівними, оскільки будь-якого договору між сторонами про розмір часток суду не надано.

Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, що ...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За ст. 368, 369 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року, п. 17 роз`яснив, що, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ч.1 ч.3 ст. 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Відповідно до ч.2. ч.3 ст. 372 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити та визначити за кожним співвласником 1/4 частки спірної квартири.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 355, 368 370, 372 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про виділення часток у майні спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити за співвласниками квартири, за адресою: АДРЕСА_2 частки у спільній сумісній власності у рівних частинах, а саме: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - 1/4 частини, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 - 1/4 частини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканкою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 - 1/4 частини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцем АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 - 1/4 частини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

17.11.2025 року