РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимирського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Галащук С.Ю. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Устидузької міської ради Володимирського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

У своєму позові, уточненому під час розгляду справи у суді, покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , на земельні ділянки, процедура яких не завершена, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 і були виділені безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 16/2 від 04 лютого 1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

За життя ОСОБА_2 не встиг завершити приватизацію вказаних земельних ділянок та зареєструвати право власності, так як помер.

У даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельні ділянки після смерті чоловіка, однак через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та покійний чоловік не встиг за життя завершити приватизацію та зареєструвати право власності на земельні ділянки, позивачці у нотаріальній конторі було у цьому відмовлено. У письмовій відмові нотаріуса позивачу роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Просив суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за позивачкою у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки, які знаходяться за адресою адресою АДРЕСА_1 .

У підготовчому судовому засіданні:

Представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від міського голови Устилузької міської ради Володимирського району Поліщука В.Р. надійшла письмова заява, згідно якої просив суд розгляд справи проводити у відсутності їх представника за наявними матеріалами справи.

Процесуальні рішення суду:

01 серпня 2025 року судом винесено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази.

Судом встановлено:

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з погосподарської книги № 1 за 2007 рік Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 будинок з надвірними будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Рогожанівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 04.02.1994 року №16/2 Про передачу земельних ділянок у приватну власність сільська рада вирішила передати безкоштовно у власність ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства у с. Рогожани Рогожанівської сільської ради.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1974 року.

З довідки Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області № 245/08-04 від 02.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала і була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 . Заповіт від його імені не посвідчувався.

Згідно повідомлення державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Н.П. Билень, 08.05.2025 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Нотаріусом було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії та роз`яснено позивачці,, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової справи №570/2009 року до майна померлого ОСОБА_2 вбачається, що інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно покійного, відсутні.

Отже, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 , яка є позивачкою по справі.

Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивачка є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлого ОСОБА_2 , а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останнього, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка права власності на житловий будинок та права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, ,246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1262, 1268, ЦК України, ст.ст. 81, 125-126, 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Устилузької міської ради Володимирського району (ЄДРПОУ 35387610, вул. Володимирська,40, м. Устилуг,, Володимирський район, Волинська область) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 і були передані у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення Рогожанівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 16/2 від 04 лютого 1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина КУСІК