Справа № 681/1170/25
Провадження № 2/681/784/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за позовом акціонерного товариства «ТаскомБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

10.09.2025 позивач - акціонерне товариство «ТаскомБанк» (далі Товариство) звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23.11.2022 ОСОБА_1 уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») кредитний договір №.

На підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТаскомБанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Факт передачі права вимоги за кредитним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі, підтверджуються реєстром прав вимоги до Договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, доданими до позовної заяви.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 55578,85 грн.

16.09.2025 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

У визначений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 23.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» із заявою анкетою на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» .

Відповідно до даних кредитного договору №5963167 від 23.11.2022 ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язався надати для ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позивальниця зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сума кредиту 38327,22 грн.

Всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua та з якими позичальниця ознайомилася до укладення цього договору та до яких позичальниця приєднується підписавшись цей договір (п. 2.1 Договору).

Підписанням цього кредитного договору відповідачка підтверджує, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо умов та тарифів на послуги банку, вони їй зрозумілі та їх приймає.

Загальні витрати за кредитом 29099,29 грн, орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 65927,01 грн (Паспорт кредиту).

Згідно з умовами договору позичальниця зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

Суд вважає доведеною ту обставину, що 23.11.2022 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № .

Що ж стосується факту передачі права вимоги за вищезгаданим кредитним договором до позивача суд зазначає таке.

Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012, від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17).

Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги до відповідачки за кредитним договором № посилається на договір про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021.

В позовній заяві представником позивача вказано, що факт передачі права вимоги за кредитним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі, підтверджуються реєстром прав вимоги до Договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, доданими до позовної заяви.

Водночас матеріали справи не містять ні договору про відступлення прав вимоги, ні виписки, ні розрахунку заборгованості, як і не містять і доказу про факт оплати АТ «ТаскомБанк» грошових коштів за відступлення такого права.

Виходячи з вищенаведеного слідує, що позивачем не доведено, що АТ «ТаскомБанк» набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржниці у зобов`язанні, та що таке право передане цим товариством на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 позивачу, а саме АТ «ТаскомБанк».

Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони.

Згідно із положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено права вимоги до відповідачки за даним позовом, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Тамкомбанк» заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові відмовлено, суд покладає судові витрати, понесенні позивачем у виді сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн на Товариство.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову акціонерного товариства «ТаскомБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його складення.

Позивач акціонерне товариство «ТаскомБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, поштовий індекс 01032.

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А.Горгулько