Справа № 461/1074/25 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф
Провадження № 22-ц/811/1837/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Підлужного В.І.,

за участю: представника апелянта - Башти Г.І., заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Галицької районної адміністрації ЛМР - Бойчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування поданої заяви покликався на те, що звернувся до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання висновку щодо призначення його опікуном свого двоюрідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю 1-ї групи, підгрупи «Б». Інвалідність встановлена психіатричною МСЕК №2. Однак, адміністрація відмовила у наданні висновку, вказавши на невідповідності в документах заявника та його двоюрідного брата, а саме: неможливість встановити родинні стосунки через різне написання імені та по батькові матері заявника та матері ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 04.03.1972 року серії НОМЕР_1 заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі мати вказано ОСОБА_4 , а у графі батько - ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження від 05.11.1971 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У графі мати вказано ОСОБА_6 , а у графі батько - ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 30.09.1964 року вбачається, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , де у графі батько вказано: ОСОБА_9 , а у графі мати вказано: ОСОБА_10 . Згідно свідоцтва про народження від травня 1953 року ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , де у графі батько вказано: ОСОБА_12 , а у графі мати вказано: ОСОБА_13 .

З вказаних документів вбачається, що мати заявника та мати ОСОБА_3 є рідними сестрами. Однак, у написанні імені матері та батька є невідповідності, у зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду з зазначеною заявою.

Просив суд заяву задоволити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин задоволено повністю.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду оскаржила Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується, вважає його таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

На думку апелянта, Личаківська районна адміністрація є неналежною заінтересованою особою.

Звертає увагу, що відповідно до вимог ч.1 та 2 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Проте в заяві про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 не зазначено жодного з цих аргументів.

Зазначає, що в судовому засіданні було допитано свідком матір заявника ОСОБА_4 , а оскільки саме в її свідоцтвах про народження та її сестри є розбіжності, апелянт вважає, що саме ОСОБА_4 мала бути залучена як заінтересована особа.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_14 відмовити за безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта - ОСОБА_15 на підтримання апеляційної скарги, заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Галицької районної адміністрації ЛМР - Бойчук Ю.Р. на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав, що факт, щодо наявності родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 підтверджено дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідка, якого було допитано у судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 04.03.1972 року серії НОМЕР_1 заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі мати вказано ОСОБА_4 , а у графі батько - ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження від 05.11.1971 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У графі мати вказано ОСОБА_6 , а у графі батько - ОСОБА_16 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 30.09.1964 року вбачається, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , де у графі батько вказано: ОСОБА_9 , а у графі мати вказано: ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про народження від травня 1953 року ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , де у графі батько вказано: ОСОБА_12 , а у графі мати вказано: ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про смерть від 19.08.2002 року вбачається, що батько ОСОБА_11 та ОСОБА_8 - ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно свідоцтва про смерть від 24.12.1985 року вбачається, що мати ОСОБА_11 та ОСОБА_8 - ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 30.06.1978 року серії НОМЕР_5 вбачається, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_18 розірвано 15.03.1978 року, після розірвання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_19 .

Згідно повторного свідоцтва про смерть від 09.08.2019 року серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 24 жовтня 1987 року серії НОМЕР_7 вбачається, що 24.10.1987 року ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 одружився з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та після одруження їм присвоєно прізвище - ОСОБА_21 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.03.2002 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_20 та ОСОБА_22 розірвано 29.03.2002 року і після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_21 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 16.10.2020 року серія НОМЕР_8 вбачається, що ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Щодо ОСОБА_11 : згідно з інформацією у свідоцтві про розірвання шлюбу від 20.10.1983 року вбачається, що ОСОБА_5 розірвав шлюб з ОСОБА_4 20.10.1983 року та після розірвання шлюбу їй залишено прізвище ОСОБА_23 .

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_9 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Львові; 25.04.1964 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 ; місце проживання її зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 05.07.2006 року серії № НОМЕР_10 вбачається, вона є співвласником квартири АДРЕСА_3 . Також співвласником цієї квартири є заявник. З інформації з Державного акту на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка. Згідно інформації з будинкової книги по адресі: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована за цією адресою разом із заявником. Відповідно до пенсійного посвідчення від 10.07.2000 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , є пенсіонером з 2000 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:- спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;- інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази:

1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб);

2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану;

3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Цей перелік не є вичерпним.

В судовому засіданні суду першої інстанції була допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка є мамою заявника та сестрою мами ОСОБА_3 , та яка підтвердила суду, що заявник та ОСОБА_3 є двоюрідними братами, вказала, що ОСОБА_3 проживає разом із заявником за адресою: АДРЕСА_2 .

З наданих заявником документів вбачається, що дійсно ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_22 , а відповідно заявник ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_3 .

Щодо доводів апеляційної скарги, що Личаківська районна адміністрація є неналежною заінтересованою особою, а ОСОБА_4 мала бути залучена як заінтересована особа, колегія суддів вважає такі необґрунтованими.

ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи. (Постанова Верховного Суду від 5 лютого 2025 року у справі № 183/4366/24, провадження № 61-14909св24).

Встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 заявник обґрунтовує наміром стати опікуном свого двоюрідного брата, який є особою з інвалідністю 1-ї групи.

Враховуючи, що ОСОБА_3 зареєстрований в Личаківському районі м.Львова, а постановою Львівського апеляційного суду від 02 липня 2025 року його визнано недієздатним та тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 на Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством, тому саме Личаківська районної адміністрації Львівської міської є заінтересованою особою.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.