Провадження № 2-н/202/1141/2025
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпра Мачуський О.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Куц К.К. звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за депозитним договором.

В обґрунтування заяви зазначив, що 28.04.2025 року у відповідності до заявки № 90.09.6 на оформлення банківського вкладу « Стандарт» між ОСОБА_1 та АТ «Акцент Банк» в особі голови правління Кандаурова Ю.В. був укладений депозитний договір. За умовами вказаного договору банком на ім`я заявника був відкритий депозитний рахунок НОМЕР_1 з нарахуванням процентів на грошові кошти за ставкою 0,01 річних.

Дія договору закінчувалась 30.10.2025 року (включно). Умовами договору передбачено його дострокове припинення. «07» 11.2025 року заявник вирішила припинити дію договору та у відповідності з умовами договору на адресу банку була подана заява про припинення дії депозитного договору та повернення грошових коштів. Також відповідна заявка була подана і через мобільний додаток банку.

Відповідно до банківської виписки на депозитному рахунку НОМЕР_1 за договором № 90.09.6 від 28.04.2025 року станом на 17.11.2025 року перебуває 2400,10 євро. На сьогодні вказані заявнику кошти не повернуті, через що вона і звертається до суду з відповідною заявою.

Ознайомившись із вищезазначеною заявою та доданими до неї документами, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, перевіривши заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документами, судом встановлено, що заявлені заявником вимоги не регулюється положеннями п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Заявник ставить питання про дострокове повернення депозиту за договором. Вказані правовідносини не є безспірними та не можуть бути розглянуті в наказному провадженні.

Крім того, заявником не надано доказів безспірності заборгованості, матеріали заяви не містять доказів того, що банк відмовляється повертати кошти.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за договором.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський