Провадження № 2-з/522/630/25
УХВАЛА

25 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Баубуд», Колективного підприємства «Будова» про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 18.11.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який поданий адвокатом Дімітріу Вікторією Валеріївною, до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Баубуд», Колективного підприємства «Будова» про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

Матеріали позову суддя отримала 19.11.2025 року.

Разом з позовом було подано заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дімітріу В.В. про забезпечення позову, в якій просила в забезпечення вищевказаного позову:

- накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме машиномісце № НОМЕР_1 ( реєстраційний номер 01.3074924.4645434.20250626.47.5474.77) загальною площею 23,6 кв.м. за місцезнаходженням Україна, Одеська область, Одеській район, місто Одеса, проспект Лесі Українки, 19-21;

- заборонити вчиняти дії щодо об`єкту будівництва (інвестування) - машиномісця № НОМЕР_1 (реєстраційний номер 01.3074924.4645434.20250626.47.5474.77) загальною площею 23,6 кв.м. за місцезнаходженням Україна, Одеська область, Одеській район, місто Одеса, проспект Лесі Українки, 19-21 Споживчому товариству «Сузір`я Будова» (Код ), Товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Код ), Споживчому товариству «Сузір`я Плюс» (Код ), Південному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України (код ЄДПРОУ - 24980210) в будь-який спосіб розпоряджатися (користуватися, володіти, передавати, приймати), відчужувати будь-яким іншим способом будь-яким іншим особам.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на об`єкт інвестування (будівництва) - місце для паркування № 154 загальною площею 23,6 кв.м, за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 (будівельна адреса), згідно з Договором асоційованого членства у споживчому товаристві № 154/М від 11.06.2021 р.

Представник позивачів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі його задоволення з огляду на те, що наявні загрози порушення прав позивачів на спірне майно шляхом відчуження даного майна на користь третіх осіб.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом арешту майна, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій відповідачів, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Суд вважає достатнім способом вжиття заходу забезпечення у вигляді накладання арешту на майно задля уникнення можливих подальших змін власника. Такий захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі.

У постанові від 11 травня 2022 року у справі № 317/2155/22 Верховний Суд дійшов висновку про те, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування для вирішення справи та способу забезпечення позову немає, однак їх одночасне застосування не відповідає вимогам закону.

Вираховуючи наведене суд вважає, що у вимозі про заборону вчиняти дії щодо об`єкту будівництва (інвестування) - машиномісця № 154 (реєстраційний номер 01.3074924.4645434.20250626.47.5474.77) загальною площею 23,6 кв.м. за місцезнаходженням Україна, Одеська область, Одеській район, місто Одеса, проспект Лесі Українки, 19-21 Споживчому товариству «Сузір`я Будова» (Код ), Товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Код ), Споживчому товариству «Сузір`я Плюс» (Код ), Південному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України (код ЄДПРОУ - 24980210) в будь-який спосіб розпоряджатися (користуватися) слід відмовити.

У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла, датою складення цього судового рішення є 25.11.2025 року.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 27, 76, 81, 149-153, 157, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дімітріу Вікторії Валеріївни про забезпечення позовузадовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту об`єкт нерухомості, а саме машиномісце № НОМЕР_1 ( реєстраційний номер 01.3074924.4645434.20250626.47.5474.77) загальною площею 23,6 кв.м. за місцезнаходженням Україна, Одеська область, Одеській район, місто Одеса, проспект Лесі Українки, 19-21 - до розгляду справи по суті.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Савельєва Артура, 6).

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.