Справа №443/1049/25
Провадження №2/443/683/25
РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінко Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

встановив:

Представник позивача ТОВ «Факторинг партнерс» Сердійчук Я.Я., звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторинг партнерс» заборгованість за договором № 4892300 від 11.01.2022 у розмірі 39 680,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача Сердійчук Я.Я., покликається на те, що 11.01.2022 між ТзОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір №4892300. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5 280,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТзОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4892300. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4892300. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4892300 від 11.01.2022, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39 680,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 18 280,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); заборгованість за комісіями - 1 400,00 грн.

15.09.2025 представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Калініним С.К., подано відзив на позовну заяву у якому останній просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнути з позивача ТОВ «Факторинг партнерс» на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6 000,00 грн.

В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначає, що в матеріалах справи наявний кредитний договір № 4892300 від 11.01.2022, в якому зазначено, що ТзОВ «Мілоан» та відповідач уклали кредитний договір. Водночас із пункту 10 кредитного договору вбачається відсутність електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Графік розрахунків, що є додатком № 1 до кредитного договору № 4892300 від 11.01.2022 також не містить електронного підпису ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, а також анкета-заява на Роздруківка із сайту ТзОВ «Мілоан» належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позикодавця, яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначені Правила. Встановлено, що договір про споживчий кредит № 4892300 від 11.01.2022 не містить підпису ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан» за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, враховуючи те, що для відступлення права вимоги необхідним є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог, а договір про споживчий кредит № 4892300 від 11.01.2022 не є укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Мілоан», відсутні підстави вважати, що ТОВ «Факторинг партнерс» набув права вимоги на підставі укладеного між ним та ТзОВ «Мілоан» договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 до ОСОБА_1 . На підставі квитації не можна встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку ТзОВ «Мілоан» ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 20 000,00 грн., оскільки квитанція не містить таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (у квитанції LIQPAY відсутній підпис працівника банку, відповідального за здійснення операції, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції), замість визначених обов`язкових реквізитів для здійснення відповідної банківської операції зазначено відповідно «MASTERCARD» та номер карти: 516875*22, яка також має містити усі відкриті цифри (номер рахунку), а не їх частину), що є об`єктивною перешкодою для здійснення будь-якою банківською установою такої грошової операції. Крім того, ані кредитний договір, ані графік розрахунків як додаток до нього, не містять реквізитів банківського рахунку, на який ТОВ «Мілоан» мало перерахувати кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн ОСОБА_1 , зокрема, і того, що зазначений у квитанціях LIQPAY. Проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону, оскільки розмір заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору. Згідно умов договору №4892300 від 11.01.2022 кредит надавався строком на 30 днів, з 11 січня по 10 лютого 2022 року. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна вартість заборгованості становить 39 680,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 20 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 18 280,00 грн за період з 11.01.2022 по 04.03.2022; заборгованість за комісією становить 1 400,00 грн. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, у межах визначеного договором строку кредитування. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 30 дня кредитування, що визначено договором, позивач посилався на факт пролонгації договору, що на його думку відбувся. Зі змісту вказаних положень договору вбачається, що зазначені комісії договір пов`язує з не поверненням у встановлений договором строк кредитних коштів, а відтак по суті це є санкцією для позичальника. Позивачем не надано доказів на підтвердження продовження строку кредитного договору у відповідності до пункту 2.3 договору, зміни процентної ставки чи оновлення Графіку розрахунків, які б передбачали сплату відповідачем процентів за договрором № 4892300 від 11.01.2022 у розмірі 5 280,00 грн та комісії 1 400,00 грн. Таким чином, з огляду на умови договору № 4892300 від 11.01.2022 відсутні підстави для нарахування процентів з 11.02.2022, тобто за межами строку кредитування, а їх нарахування позивачем є неправомірним. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача комісії в розмірі 1 400,00 грн, зазначає, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які Товариством встановлена комісія за обслуговування кредиту (нарахування комісії за оформлення кредиту), тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за оформлення кредиту (за обслуговування кредиту) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується долученим до відзиву посвідченням № НОМЕР_1 від 31.03.2025 та довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України № 828/41/4/01-2025 від 28.01.2025. Згідно відповіді Департаменту патрульної поліції від 14.05.2025 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відряджено в райони проведення активних бойових дій, де він бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно з наказами ДПП від 23.03.2024 № 31дск з 28.03.2024 до 29.07.2024, від 17.08.2024 № 111дск з 17.08.2024 до 14.12.2024, від 28.12.2024 № 182дск з 28.12.2024 до 31.03.2025, від 01.04.2025 № 53дск з 02.04.2025 до цього часу. Таким чином, на ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

18.09.2025 представником позивача ТОВ «Факторинг партнерс» Сердійчук Я.Я., відповідь на відзив у якому остання просить позовну заяву ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування поданої відповіді на відзив представник позивача зазначає, що 11.01.2022 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір № 4892300. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Факт ідентифікація відповідача підтверджується Довідкою про ідентифікацію, згідно якої на номер телефону відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Крім того, відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, реквізити банківської картки, тощо. Крім того, Ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. Укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за Договором, можливості продовження строку користування кредитними коштами, в порядку та на умовах визначених Договором; Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 20 000,00 грн. Дана обставина підтверджується квитанцією «LIQPAY», відповідно до якої 11.01.2022 було перераховано грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_2 . Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. Таким чином відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Також, комісія за надання кредиту була також відображена і в тексті Кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Кредитним договором. З наданих відповідачем документів вбачається, що він проходить військову службу з 23.03.2024, а приймав участь у бойових діях з 16.04.2024 по 27.07.2024, тобто на момент укладення кредитного договору відповідач не набув статусу військовослужбовця і на нього не розповсюджувались пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, всі нарахування здійснені кредитором до 23.02.2022 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення, оголошення воєнного стану та набуття відповідачем статусу військовослужбовця. Період нарахування відсотків за кредитним договором з 12.01.2022 по 23.02.2022, а дата проходження військової служби з 23.03.2024 по даний час. Порушення щодо нарахувань відсотків у період проходження військової служби відсутні.

29.09.2025 представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Калініним С.К., подано додаткові пояснення у справі у яких останній зазначає, що згідно умов договору № 4892300 від 11.01.2022, кредит надавався строком на 30 днів, з 11 січня по 10 лютого 2022 року. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, у межах визначеного договором строку кредитування. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 30 дня кредитування, що визначено договором, позивач посилався на факт пролонгації договору, що на його думку відбувся на підставі п. п. 2.3.2 Договору. У справі позивач не заявляв до стягнення з відповідача неустойку в порядку, установленому частиною другою статті 625 ЦК України, як наслідку прострочення споживачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 4892300 від 11.01.2022, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому статтею 1048 ЦК України, що не відповідає акцептованим умовам оферти. Таким чином нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене, тому з огляду на умови договору № 4892300 від 11.01.2022 відсутні підстави для нарахування процентів з 11.02.2022, тобто за межами строку кредитування, а їх нарахування позивачем є неправомірним. Відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за кредитним договором в розмірі 18 280,00 грн.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 01.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначеного до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 26.08.2025 /а.с.11-12/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.08.2025 у зв`язку з першою невкою відповідача справу розглядом відкладено на 22.09.2025 /а.с.106/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.09.2025 поновлено позивачу товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» строк для подання клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» Сердійчук Я.Я. про витребування доказів - задоволено. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» (в паперовому вигляді) інформацію що містить банківську таємницю, а саме: ідентифікаційні дані власника картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн, які 11.01.2022 були на неї перераховані, а саме виписки за номером картки № НОМЕР_2 за період із 11.01.2022 по 11.02.2022 включно; інформацію, чи відкривались ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банківська картка № НОМЕР_2 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер карток; чи відкривались інші банківські рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та вказати повний номер всіх наявних банківських рахунків; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжними картками №516875*22 за період із 11.01.2022 по 11.02.2022 включно; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_5 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Справу розглядом відкладено на 23.10.2025 /а.с.164-166/.

23.10.2025 цивільна справа №443/1049/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, призначена на 23.10.2025 об 11 год 00 хв знята з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Равлінко Р.Г. перебував на лікарняному /а.с.191/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 27.10.2025 клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції задоволено та постановлено проводити судові засідання в режимі відеоконференції /а.с.197/.

Розгляд справи по суті відбувся 20.11.2025 без участі сторін.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» Муравський В.В. подав заяву у якій просить проводити судові засідання у його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Калінін С.К., у відзиві прость розглядати справу у їхній відстутності.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, а також враховуючи те, що суддя Равлінко Р.Г. у період з 24.11.2025 по 26.11.2025 включно приймав участь у підготовці голів та заступників голів місцевих загальних, господарських та окружних адміністративних, апеляційних судів, Вищого антикорупційного суду, Касаційних судів Верховного Суду відповідно до накащзу №37/АГ від 07.10.2025, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до .розгляду на 20.11.2025, є дата складення повного тексту судового рішення - 27.11.2025.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Мілоан» з метою отримання кредитних коштів, у зв`язку з чим підписав в електронному вигляді анкету - заяву на кредит № 4892300 /а.с.41-42/.

Позичальник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційни номер НОМЕР_3 .

Погоджені умови кредитування по заявці 4892300: Замовлена сума: 20 000,00 грн. Замовлений строк: 30 днів Погоджена сума: 20 000,00 грн. Погоджений строк: 30 днів. Комісія за надання: 7.00 % одноразово Ставка процентів: 0,88 % за кожен день користування.

11.01.2022 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі -договір про споживчий кредит № 4892300 /а.с.29-37/.

Відповідно до п. 1.1 даного Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000.00 грн у валюті: Українські гривні.

1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 11.01.2022 (строк кредитування).

1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.02.2022.

1.5. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6 680,00 грн в грошовому виразі та 3,232.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 26 680.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1 400,00 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

1.5.2. Проценти за користування кредитом: 5 280,00 грн, які нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

1.7. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору.

2.2.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

2.2.2. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

2.2.3. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.

2.3. Пролонгація строку кредитування:

2.3.1. Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від поточного залишку кредиту.

2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

2.4.4. Позичальник має право достроково повернути кредит у повному обсязі або частково.

3.4.5. Позичальник має право відмовитись від цього Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, у випадку виконання наступних умов: а) письмово повідомити про це Кредитодавця не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання цього Договору. Якщо Позичальник подає повідомлення не особисто, воно має бути засвідчене нотаріально або подане і підписане представником за наявності довіреності на вчинення таких дій; б) протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від цього договору Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю грошові кошти, одержані ним відповідно до п.п.1.2, 2.1. Договору, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставками, встановленими п.1.5.2, 1.6. Договору.

6.1. Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

6.3. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що:

він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору;

він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками;

на момент підписання Кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема Позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, стосовно нього відсутнє відкрите провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та, що на момент укладення цього договору підстав передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує;

вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною;

він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору;

він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього Договору.

7.1. Цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 з яким укладено договір № 4892300 від 11.01.2022 ідентифікований ТзОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор U52153 /а.с.52/.

Як видно із Додатку №1 (графік платежів) до договору про споживчий кредит № 4892300 від 11.01.2022 та Додатку №2 (паспорту споживчого кредиту) до договору про споживчий кредит № 4892300 від 11.01.2022 /а.с.38, 39-40/, ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту.

Також позивачем до матеріалів справи долучено правила надання коштів, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» зазначено: загальні положення, терміни та визначення, що використовуються у цих правилах, порядок надання кредиту та підписання електронного договору, порядок погашення кредиту та сплати процентів, захист персональних даних, звільнення від відповідальності форс-мажор, порядок вирішення спорів, внесення змін та доповнень у правила та електронний договір, порядок доступу клієнта до електронних договорів, додаткових угод, додатків до електронних договорів та іншої інформації, заключні положення /а.с.43-51/.

ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 4892300 від 11.01.2022 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 20 000,00 грн на картку 516875*22, що підтверджується квитанцією № /а.с.53/.

Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4892300, вбачається що ТОВ «Мілоан» було нараховно кредит у сумі 20 000 грн, комісію за надання кредиту 1 400 грн, а також відбулось нарахування процентів у строк 45 днів, та загальна сума заборгованості за договором про споживчий кредит становить 39 680,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 20 000,00 грн; заборгованість по прооцентам за користування кредитом- 18 280,00 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 400,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитим договором станом на 17.06.2025 /а.с.54-55, 56/.

Судом також встановлено, що 26.07.2024 між ТзОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТзОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого за цим Договором Клієнт - Первісний Кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до Боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому у сумі 287 052 895,25 грн, а Фактор, здійснивши Фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, приймає право грошової вимоги до Боржників, що 2 належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між Клієнтом і Боржниками.

2.2. Відповідно до умов цього Договору Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми виявляться меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові.

2.3. До Фактора переходять права Клієнта як первісного кредитора за договорами про споживчий кредит в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зокрема Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та/чи процентів, за порушення грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами про споживчий кредит (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Клієнтом) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення неустойки (штраф, пеня) за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь яких платежів і комісій відповідно до умов договорів про споживчий кредит /а.с.57-75/.

Згідно з платіжною інструкцією №448090005 від 26.07.2024 ТОВ «Фактринг партнерс» перерахувало ТОВ «Мілоан» 3 310 395,81 грн згідно договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 /а.с.77/.

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 від ТзОВ «Мілоан» (Клієнт) до ТзОВ « Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до 21 979 боржників /а.с.78/.

Відповідно до Витягу з Додатку №3 до Договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 на момент відступлення прав вимоги залишок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №4892300 від 11.01.2022 складає 39 680,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 20 000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом- 18 280,00 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 400,00 грн /а.с.80- 84/.

На виконання ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 22.09.2025 про витребування доказів, АТ КБ «Приват банк» (не заінтересованої у результатах розгляду даної справи юридичної особи) надано запитувану інформацію стосовно ОСОБА_1 , а саме: виписку по банківському рахунку за договором б/н за період 11.01.2022 - 11.02.2022, згідно якої 11.10.2022 відбулося зарахування переказу на карту у розмірі 20 000 грн /а.с.182/.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_6 від 31.03.2025, ОСОБА_1 є учасником бойових дій /а.с.132/.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит №9270-2025 від 14.05.2025, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0010236), відряджено в райони проведення активних бойових дій, де він бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно з наказами ДПП від 23.03.2024 № 31дск з 28.03.2024 до 29.07.2024, від 17.08.2024 № 111дск з 17.08.2024 до 14.12.2024, від 28.12.2024 № 182дск з 28.12.2024 до 31.03.2025, від 01.04.2025 № 53дск з 02.04.2025 до цього часу. Згідно з відомостями з особової справи безпосередньої участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 не брав / а.с. 133-134/.

Норми права та мотиви їх застосування.

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Із копії наявного у матеріалах справи кредитного Договору вбачається, що ОСОБА_1 як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця, надавши останньому персональні дані, а саме: ПІБ, РНОКПП, дані паспорта, місце проживання, номер телефону, електронну пошту, рахунок (номера банківської картки), необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора.

Анкета-заява на кредит також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, обробку, підписання договору.

Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підтвердження підписання договору.

ОСОБА_1 , як позичальник шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 з яким укладено договір № 4892300 від 11.01.2022 ідентифікований ТОВ «Мілоан», одноразовий ідентифікатор U52153.

Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету зазначений кредитний договір не був би укладений.

Також, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази щодо наявності фактів неправомірного заволодіння та використання Кредитодавцем персональними даними відповідача, вибуття з володіння останнього паспорта, РНОКПП, телефону.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що кредитний договір № 4892300 від 11.01.2022 укладений в електронній формі саме з ОСОБА_1 , шляхом підписання останнім його за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідав внутрішній волі сторін та був спрямований на набуття сторонами цивільних прав та обов`язків.

Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є дійсним, і відповідно до статті 629 ЦК України підлягає обов`язковому виконанню його сторонами.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як правонаступником Кредитодавця становить 39 680,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 20 000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом- 18 280,00 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 400,00 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Щодо доказів перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн, суд зазначає наступне.

На виконання ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 22.09.2025 про витребування доказів, АТ КБ «Приват банк» (не заінтересованої у результатах розгляду даної справи юридичної особи) надано запитувану інформацію стосовно ОСОБА_1 , а саме: виписку по банківському рахунку за договором б/н за період 11.01.2022 - 11.02.2022, згідно якої 11.10.2022 відбулося зарахування переказу на карту у розмірі 20 000 грн, що повністю підтверджує дані, які наведені позивачем у розрахунку заборгованості, який долучено до позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог.

У матеріалах справи також міститься квитанція, відповідно до якої 11.01.2022 позивачем перераховано кошти у сумі 20 000,00 грн, підтверджується квитанцією №.

З урахуванням вищенаведених обставин в їх сукупності доводи представника відповідача з посиланням на те, що «в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів згідно договору», до уваги прийматися не можуть.

Представник відповідача вказує лише на недоведеність факту перерахування ОСОБА_1 кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому суд констатує, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитом, суд констатує наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

На момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до ТОВ «Мілоан» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору.

З розрахунку заборгованості, наявного у матеріалах справи, вбачається, за який період нараховується заборгованість та за якою відсотковою ставкою (відповідно до визначеного пункту кредитного договору).

Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови.

Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Так, з розрахунку заборгованості первинного кредитора слідує, що відповідач не вносив платежі на погашення суми заборгованості за тілом кредиту та процентів по кредиту, у результаті чого строк кредитування було продовжено на стандартних умовах та після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, нарахування процентів відбувалося на підставі п. 2.3.1.2 Договору, за відсотковою ставкою, яка передбачена п. 1.6 Договору (5,00% від фактичного залишку).

З розрахунку заборгованості за договором № 4892300 від 11.01.2022 слідує, що з 12.01.2022 по 10.02.2022 нарахування процентів відбувалось відповідно до п. 1.5.2 Договору за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту, тобто 0,88 % від 20 000 грн (тіло кредиту) = 176,00 грн. Відповідачем не було повернуто кредитні кошти та не сплачено комісії за надання кредиту, процентів за користування кредитом. Тому, починаючи з 11.02.2022 до 04.03.2022 нарахування процентів відбувалось відповідно до п. 2.3.1.2, 1.6. Договору за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту, тобто 5,00% від 20 000 грн (тіло кредиту) = 1 000 грн. Виходячи з чого, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, нараховано відсотки в межах дії даного Договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його пролонгації.

Нормою частини 15 статті 14 Закону №2011-XII встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_6 від 31.03.2025, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит №9270-2025 від 14.05.2025, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0010236), відряджено в райони проведення активних бойових дій, де він бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно з наказами ДПП від 23.03.2024 № 31дск з 28.03.2024 до 29.07.2024, від 17.08.2024 № 111дск з 17.08.2024 до 14.12.2024, від 28.12.2024 № 182дск з 28.12.2024 до 31.03.2025, від 01.04.2025 № 53дск з 02.04.2025 до цього часу. Згідно з відомостями з особової справи безпосередньої участі в антитерористичній операції ОСОБА_1 не брав.

Водночас судом встановлено, що проценти за користування кредитом нараховувались у період з 12.01.2022 по 04.03.2022 включно, тобто коли відповідач ОСОБА_1 не був ще військовослужбовцем, а відтак суд констатує що відсутні підстави для звільнення останнього від сплити процентів за користування кредитними коштами.

Тобто нарахування відсотків в розмірі 18 280,00 грн нараховувалися в строк передбачений кредитним договором, а відтак позовна вимога про стягнення заборгованості за процентами підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача у розмірі 1 400,00 гривень комісії суд зазначає наступне.

Відповідно до кредитного договору п. 1.5.1. 1.5.1. комісія за надання кредиту: 1 400,00 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Отже, чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Відтак позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 комісії у розмірі 1 400 грн підлягає до задоволення.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки такі містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог та підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Враховуючи вищеневедене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як правонаступником Кредитодавця становить 39 680,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 20 000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом- 18 280,00 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 400,00 грн.

Щодо судового збору

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Відповідно до Постанови Верховного суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22 суд не має права вирішуватии питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем до суду подано: копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, прайс лист «АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №821 від 01.05.2025, витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025.

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі представником відповідача адвокатом Калініним С.К. до суду подано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 02.09.2025, додаток №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 02.09.2025, згідно якого за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 6 000,00 грн; рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди), акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.09.2025, згідно якого вартість наданих адвокатом послуг становить 6 000 грн, ордер про надання правничої допомоги, копію свідоцтва Калініна С.К. про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням позиції відповідача, який просить відмовити у витратах на професійну правничу допомогу, виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до прайс лиса АО «Лігал Ассістанс», суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відтак не підлягає стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (юридична адреса: 03150, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, ) заборгованість за кредитним договором № 4892300 від 11.01.2022 в розмірі 39 680 (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, а всього разом стягнути 46 102 (сорок шість тисяч сто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко