Справа № 515/1522/25
Провадження № 2-о/515/1896/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

секретар судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту серії IV-ОД № 012100, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 16 січня 2004 року на підставі розпорядження № 498/А-2003 від 22 грудня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15, на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,40 га, в межах території Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, посилаючись на неможливість розпорядження нерухомим майном через відмінність у написанні прізвища заявниці у правовстановлюючому документів як « ОСОБА_3 » та у паспорті як « ОСОБА_4 », що на думку останньої, сталося через помилку посадових осіб, які видавали Державний акт на право на землю за невірного перекладу прізвища з російської мови.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2025 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.

Відповідно до ухвали судді від 06 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишено без руху, з наданням позивачці часу для усунення недоліків.

08 жовтня 2025 року на виконання вказаної ухвали суду надійшло клопотання заявниці (вх. № 5282/25-Вх 08.10.2025).

Відповідно до ухвали судді від 08 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Заявниця ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Від її представника адвоката Давиденка К.В. надійшла заява про слухання справи у його та заявниці відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили про їх задоволення (вх. № 6176/25-Вх 18.11.2025).

Представник заінтересованої особи про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність її учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 16 січня 2004 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження № 498/А-2003 від 22 грудня 2003 року видано Державний акт серії IV-ОД № 012100 на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,40 га, в межах території Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15, на ім`я « ОСОБА_5 », яка мешкає в м. Татарбунари (а.с. 6).

Вказане підтверджено і копією розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області № 498/А-2003 від 22 грудня 2003 року «Про передачу у власність земельних часток (паїв) на території Татарбунарської міської ради» з Додатком до нього, згідно з яким у Списку власників земельних сертифікатів Татарбунарської міської ради за № 2 значиться « ОСОБА_5 », якій виділено земельну ділянку площею 10,40 га ріллі.

Дані особи, яка отримала у приватну власність земельну ділянку різняться в частині прізвища заявниці у Державному акті на право приватної власності на землю, як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 » як у паспорті, інші дані співпадають.

Вказані розбіжності є помилкою, допущеною органом, що видавав правовстановлюючий документ заявниці.

На підтвердження прізвища як « ОСОБА_4 » заявницею надано: копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 09 березня 2006 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області (а.с. 4); копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Пенсійним фондом України 09 грудня 2020 року (а.с. 5).

Оригінал правовстановлюючого документа, належність якого просить встановити заявниця, знаходиться у неї.

Вказане підтверджує, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 012100, виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 16 січня 2004 року на підставі розпорядження № 498/А-2003 від 22 грудня 2003 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15, належать заявниці ОСОБА_1 .

В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може в порядку окремого провадження встановити факт, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує факт.

За неможливості внести виправлення у прізвище заявниці у Державному акті на право приватної власності на землю заявниця позбавлена можливості розпорядження нерухомим майном, а встановити даний факт іншим чином неможливо.

Спір про право відсутній.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4, 13, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_3 , Державного акта на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,40 га, розташованої на території Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського (раніше Татарбунарського) району Одеської області, виданого 16 січня 2004 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження № 498/А-2003 від 22 грудня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної вланості на щемлю за № 15, на ім`я ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18.11.2025.

Суддя В.О. Луцюк