Справа № 303/7617/18
Провадження 2-з-91/25
ухвала

Іменем України

19 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Денисенко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів та визнання договору дарування недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , звернулась до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що на розгляді Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів та визнання договору дарування недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 .

17.09.2025 ухвалою суду залучено до участі в справі в якості відповідача ОСОБА_4 .

17.09.2025 протокольною ухвалою суду прийнято заяву про збільшення позовних вимог.

18.11.2025 від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів та визнання договору дарування недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 .

Згідно вказаної заяви ОСОБА_2 просила суд забезпечити докази по справі, шляхом накладення арешту на садовий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

Заява обґрунтована тим, що предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів в якості відшкодування витрат на будівництво та облаштування садового будинку, що розташований в СТ «Роздолля» м. Українка Обухівського району, та про визнання недійсним договору дарування даного садового будинку. На момент подання позовної заяви до суду судовий будинок належав на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_3 . Вже після відкриття провадження у справі та вчинення підготовчих дій рідна мати та донька 08.02.2019 року вчинила договір дарування.

В подальшому, позивачу стало відомо про зміну власника будинку. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на день розгляду справи право власності на спірний будинок зареєстровано за новим власником ОСОБА_4 , на підставі договору дарування від 08.02.2019. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно призведе до утруднення виконання або взагалі неможливості виконання рішення суду в майбутньому, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на будинок може призвести до проведення реєстраційних дій, пов`язаних з відчуженням третім особам, які будуть добросовісними набувачами і як наслідок утруднити чи навіть зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що у разі прийняття рішення на користь позивача ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів та визнання договору дарування недійсним, можуть виникнути труднощі у подальшому при виконанні такого рішення.

Згідно договору дарування садового будинку від 08.02.2019, власником садового будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта 31, ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244777738, власником спірного будинку є ОСОБА_4 , на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ігнатовим О.В. від 08.02.2019.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, оскільки, застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права.

При цьому, накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Суд вважає, що доводи заявника про можливість утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду, є обґрунтованими, оскільки не вжиття таких заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, суд вважає, що вказані заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник є співмірними з позовними вимогами.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 116-118 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, власником якого є ОСОБА_4 .

Стягувач: ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Копію ухвали направити сторонам для відому.

Ухвалу в частині забезпечення позову направити на виконання Обухівському відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала в частині забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.Б.Тиханський