Провадження № 22-ц/801/2421/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 рокуСправа № 127/10853/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/10853/24 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування, про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2024, ухвалене у складі судді Дернової В.В. в приміщенні суду в м. Вінниці, повний текст рішення складено 29.11.2024, -

в с т а н о в и в :

29.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (вх № 27278), за участю заінтересованої особи: виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування, про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна, в якій просив /а. с. 1-2/: (1) визнати його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, недієздатним; (2) встановити опіку над його братом ОСОБА_2 та за поданням органу опіки та піклування призначити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Заболотне, опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця.

Заява обґрунтована тим, що брат заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним та фактично знаходиться на його утриманні і догляді. Його брат є інвалідом ІІ групи з дитинства, страждає на розумову відсталість з вираженим обмеженням життєдіяльності і самостійно обслуговувати себе не здатен. Внаслідок стійкого розумового розладу брат не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними. Брат потребує регулярної психіатричної допомоги, яку він отримує у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. акад. Ющенка Вінницької обласної ради, де знаходиться на амбулаторному лікуванні. Зазначає, що його мати не в змозі забезпечити лікування брата ні фізично, ні фінансово, тому було прийнято рішення, що цей обов`язок він візьме на себе.

У даній ситуації опіка є необхідною, адже брат не може вчиняти правочинів, не може видати довіреність на представництво його інтересів і така ситуація призводить до того, що йому відмовляються виплачувати пенсію, брат не може оформити соціальної допомоги, а також захищати свої інші інтереси. На даний момент інших осіб, які бажали б бути опікуном його брата, немає. Він є повністю дієздатним, працює, отримує заробітну плату, має змогу утримувати свого брата, має належні умови для проживання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2024 заяву задоволено частково. Визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився у м. Вінниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено над ним опіку. У іншій частині вимог заяви відмовлено. У задоволенні подання виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки і піклування про призначення опікуном ОСОБА_1 відмовлено. До встановлення опіки і призначення опікуна опіку здійснюватиме відповідний орган опіки та піклування. Визначено строк дії рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним - 2 роки з моменту набрання даним рішення м законної сили.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх № 12868 від 30.12.2024), в якій просить : скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Встановити над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити його опікуном.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом не наведено чітких мотивів чому саме суд дійшов висновку, що призначення його опікуном буде недоцільним та не буде відповідати дійсним інтересам недієздатного. Судом встановлено, що батько недієздатного ОСОБА_2 не заперечує проти призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, батько позбавлений можливості виконувати обов`язки опікуна, оскілки наразі ним було отримано повістку на відправку для проходження військової служби під час мобілізації на 27.12.2024. Що стосується матері, то враховуючи стан її здоров`я і наявні захворювання, важко чинити належний догляд за братом, а відтак слід враховувати також і її волевиявлення. Зміна місця проживання та реєстрації недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зумовлена отриманням кваліфікованої медичної допомоги. Акти цивільного законодавства не містять заборон або обмежень у контексті правовідносин цієї справи на призначення опікуна недієздатній особі її рідного брата, який є чоловіком призивного віку. Виконавчий комітет Вінницької міської ради у поданій заяві підтримав апеляційну скаргу і не заперечив щодо її задоволення.

Справа переглядалася судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 4.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2024 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 по справі № 127/10853/24 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 4.03.2025 в частині вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

12.11.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 3705) представника виконавчого комітету ВМР, як органу опіки та піклування Жиліховська Н.М., в якому зазначено, що виконавчий комітет апеляційну скаргу підтримує та не заперечує щодо її задоволення.

12.11.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 3706) Суркової І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про долучення виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 7.10.2025 ОСОБА_1 ..

Ознайомившись із клопотанням (вх № 3706 від 12.11.2025), заслухавши думку учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про приєднання до матеріалів справи виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 7.10.2025 з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, враховуючи й те, що справа розглядається в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Івашківська А.О. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції (в оскаржуваній частині), Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Згідно ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Передаючи справу на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд у постанові від 24.09.2025 року вказав на необхідність судом апеляційної інстанції надати обґрунтовану мотивацію висновку щодо того, які саме питання повинен був з`ясувати, але не з`ясував орган опіки та піклування під час перевірки можливості заявника, який перебуває у родинних відносинах з підопічним, здійснювати повноваження опікуна. Зазначити докази, які слугували підставою для висновку про можливість матері заявника виконувати обов`язки опікуна, а також визначити дійсну мету подання заявником даної заяви.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції (в оскаржуваній частині) відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з витягами з реєстру Вінницької територіальної громади від 16.03.2024 та від 2.07.2024, ОСОБА_2 (з 16.03.2024) та ОСОБА_1 (з 5.12.2016) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 10, 59-60/.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 262415 від 9.12.2021, ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності безстроково /а. с. 11/.

Висновком судово-психіатричного експерта № 318 від 6.06.2024 встановлено, що ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з відсутністю відхилень у поведінці (F71.0) і внаслідок свого захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а. с. 45-46/.

У поданні виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування № М/01/51681/10010 від 5.08.2024, орган опіки та піклування просить призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 в разі визнання його судом недієздатним /а. с. 49-51/.

26.07.2024 працівниками Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування проведено обстеження побутових умов проживання сім`ї заявника. Умови проживання - задовільні.

Батько заявника, ОСОБА_2 , мати заявника, ОСОБА_1 , дружина заявника, ОСОБА_4 подали заяви у яких зазначили, що не заперечують щодо призначення ОСОБА_1 опікуном його рідного брата ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 станом на 6.05.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває, що підтверджується відповідним витягом.

Відповідно до медичних довідок ПМП «Центр В» від 7.05.2024, КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» від 6.05.2024 протипоказання для оформлення опіки відсутні.

Батько заявника ОСОБА_2 призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 № 1793/195/110 від 23.01.2025 /а. с. 140/.

Відмовляючи в задоволенні заяви про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його брата ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що таке призначення є недоцільним та не буде відповідати дійсним інтересам недієздатного. ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , працює соціальним педагогом Заболотненського ВПУ № 31, протипоказань щодо можливості її призначення опікуном за станом її здоров`я довідка Крижопільського МЦПМСД від 04.07.2024 № 861 не містить. Матеріали справи не містять жодних доказів роботи батька заявника ОСОБА_2 , 1968 року народження, за межами Вінницької області (м. Умань, Черкаська область) та того, що графік його роботи не сумісний з виконанням обов`язків опікуна щодо сина.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доведених підстав, що призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного брата ОСОБА_2 відповідає інтересам недієздатної особи, з огляду на наступне.

Одним з факторів, що впливають на дієздатність фізичної особи, є стан її психіки. Порядок визнання фізичної особи недієздатною визначається гл. 2 розділу IV ЦПК України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2024 року виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся до суду з поданням про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , 02.06.1996 року, у разі визнання його судом недієздатним. До подання поданий додаток документів, який був підставою такого звернення.

У постанові Верховного Суду від 8.01.2024 у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

1.3. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

1.4. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

1.5. Органи опіки та піклування здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства.

Згідно ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» держава, крім іншого, гарантує захист прав, свобод і законних інтересів осіб, які страждають на психічні розлади та вирішення в установленому законом порядку питань опіки та піклування щодо осіб, які страждають на психічні розлади.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно п. 1.8 Правил рішення органів опіки та піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки та піклування можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Отже, за чинним законодавством і спеціальним нормативним актом опіка та піклування в усіх випадках встановлюється органами опіки та піклування (п. 3.1. Правил). Положення, відповідно до якого суд встановлює опіку у випадку визнання особи недієздатною і піклування у випадку визнання особи обмежено дієздатною, пояснюється тим, що ці справи розглядаються в порядку окремого провадження судом з обов`язковою участю представника органів опіки та піклування і при призначенні опікуна чи піклувальника суд має врахувати висновок (рішення) органів опіки та піклування (ст. 60 ЦК України).

У Постанові від 04.07.2018 в справі № 496/4271/16-а Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Розділ 3 Правил визначає порядок призначення опікуна, вимоги до опікуна та перелік документів, які мають бути подані до заяви, що свідчить про необхідність відповідних органів у дослідженні даного питання та ухвалення рішення.

У своїх висновках Верховний Суд неодноразово вказував на критерії належної обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, та виснував, що такими критеріями є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Постанова Верховного Суду від 11.09.2023 у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23).

Отже, як вбачається з вищевикладеного, саме на органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації покладено обов`язок вирішення питань про встановлення опіки та піклування та проведення іншої діяльності щодо забезпечення прав та інтересів повнолітніх осіб, які потребують опіки та піклування. Висновки, щодо можливості/ доцільності призначення того чи іншого опікуна недієздатному, органом опіки та піклування викладають у формі мотивованого та логічно-структурованого рішення, на підставі якого даний орган звертається до суду з поданням (процесуальна форма звернення).

У даній справі відсутнє рішення органу місцевого самоврядування щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_2 його брата ОСОБА_1 ..

Наявне у справі подання Виконавчого комітету міської ради, як органу опіки та піклування не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, а також не містить обґрунтувань чи буде відповідати інтересам недієздатного ОСОБА_2 призначення йому опікуном його брата ОСОБА_1 та зміна місця проживання.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 № 34/166/131/88.

З аналізу положень Закону України «Про психіатричну допомогу», Конвенції про права осіб з інвалідністю, яка набрала чинності для України 06.03.2010, Резолюції 46/119 Генеральної Асамблеї ООН «Принципи захисту психічно хворих осіб і покращення психіатричної допомоги» від 17.12.1991 (п. 17) вбачається, що контрольний орган при ухваленні будь- яких рішень щодо осіб, які страждають на психічні захворювання має бути незалежним та неупередженим, діючим відповідно до положень, викладених внутрішнім законодавством, а також більш детально надавати оцінку наданим документам та отримувати допомогу від одного чи більше кваліфікованих і незалежних психіатричних робітників і приймати до уваги їх поради. Усі заходи, пов`язані з реалізацією правоздатності, мають передбачати належні та ефективні гарантії недопущення зловживань відповідно до міжнародного права з прав людини. Такі гарантії повинні забезпечувати, щоб заходи, пов`язані з реалізацією правоздатності, орієнтувалися на повагу до прав, волі та переваг особи, були вільні від конфлікту інтересів і недоречного впливу, були співрозмірними обставинам цієї особи й пристосовані до них, застосовувалися протягом якомога меншого строку й регулярно перевірялися компетентним, незалежним та безстороннім органом чи судовою інстанцією.

На аркуші справи 49-86 міститься подання (додані до нього документи) Виконавчого комітету Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування від 5.08.2024 М/01/51681/1-00-10 про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 в разі визнання його судом недієздатним, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , якому згідно з довідкою МСЕК № 362415 встановлено другу групу інвалідності з дитинства безтерміново. ОСОБА_1 одружений, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з дружиною та братом. Батько заявника ОСОБА_2 , 1968 року народження, проживає в м. Умань Черкаської області, згідно з поданою заявою від 10.07.2024 не заперечує щодо призначення сина опікуном. Мати заявника ОСОБА_1 , 1969 року народження, проживає за адресою АДРЕСА_2 , згідно з поданою заявою від 10.07.2024 не заперечує щодо призначення сина опікуном, оскільки вона через хворобу не може здійснювати догляд. Дружина заявника ОСОБА_4 згідно з поданою заявою від 10.07.2024 не заперечує щодо призначення чоловіка опікуном. Відповідно до пункту 3.2 Правил опіки та піклування протипоказання для призначення ОСОБА_1 опікуном відсутні: станом на 6.05.2024 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незанятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, відповідно до довідок ПМП «Центр В» від 7.05.2024, КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» від 6.05.2024 протипоказання для оформлення опіки відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання підопічного ОСОБА_2 з 22.02.2014 року було зареєстровано у с. Заболотне Крижопільського району, та відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 16.03.2024 року було змінено 16.03.2024 року, тобто за 10 днів до звернення ОСОБА_1 до суду із заявою /а.с. 1, 6, 10/.

З висновку лікарської комісії від 13.05.2024 року хворий ОСОБА_2 за рівнем обмеження життєдіяльності має обмеження: самообслуговування, здатності до орієнтації, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного догляду. Даний висновок зроблено КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування», що свідчить про те, що після звернення до суду з заявою, хворий ОСОБА_2 продовжував здійснювати медичний огляд за попереднім місцем свого проживання /а. с. 97/.

У матеріалах справи також наявна нечітка копія висновку лікарської комісії від 01.11.2024 року у якій не відображено штампу та назви закладу охорони здоров`я. Оцінюючи даний доказ, колегія суддів враховує ідентичний висновку від травня 2024 року склад комісії та вважає, що і у листопаді 2024 року хворий ОСОБА_2 проходив медичний огляд у Крижопільській окружній лікарні /а.с. 103/.

Звертаючись до суду з поданням, Орган опіку та піклування, залишивши поза увагою норми ст. 62 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не переконався чи є нове місце реєстрації ОСОБА_2 місцем його проживання чи перебування, та у зв`язку з цим, чи мав повноваження Виконавчий комітет Вінницької міської ради, як орган опіки та піклування на звернення до суду з даним поданням. Також у поданні не обґрунтована необхідність зміни проживання хворого, враховуючи, що медичний огляд він продовжує здійснювати за попереднім місцем проживання. Не зазначено у поданні і доцільності розлучення особи, яка потребує опіки з батьками, а також не мотивована доступність нового житла для особи з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі договору дарування є власником будинку в с. Заболотне, Крижопільського району Вінницької області /а. с. 79/.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.07.2021 та Акта обстеження побутових умов проживання особи, яка потребує опіки від 26.07.2024 квартира за адресою АДРЕСА_1 , власником квартири якої є ОСОБА_1 та у якій на нас звернення з поданням проживає ОСОБА_2 має житлову площу 34,3 кв.м., загальну площу 66, 8 кв.м., розташована на 9 поверсі та має дві кімнати. / а.с. 80, 84/

З Державного реєстру актів цивільного стану (ст. ст. 82, ч.2 ст. 294 ЦПК України) та пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 , колегією суддів було встановлено, що у заявника є неповнолітня дитина 2014 року народження, яка проживає разом з ним за вищезазначеною адресою.

Інформація щодо наявності у заявника власних неповнолітніх дітей органом опіки не з`ясовувалася. Питання можливості та доцільності проживання неповнолітньої дитини та особи, яка потребує оформлення опіки у двокімнатній квартирі не досліджувалося. Думка дитини, яка досягла 10 річного віку щодо умов спільного проживання у квартирі з ОСОБА_2 не з`ясовувалася.

Крім цього, в поданні Виконавчого комітету Вінницької міської ради не зазначено тривалість здійснення догляду ОСОБА_1 за братом ОСОБА_2 , тривалість взаємних відносини між заявником та братом, не зазначено, який період брався до уваги здійснення догляду та взаємовідносин між заявником та рідним братом органом опіки та піклування, не встановлено майнову спроможність заявника надавати необхідну допомогу рідному брату, забезпечувати його доглядом та лікуванням.

У матеріалах справи відсутні докази про особисті стосунки між заявником та підопічним, на підставі яких можливо дійти висновку про прихильність підопічного до брата.

Колегія суддів звертає увагу, що з часу звернення до суду із заявою пройшло більше півтора року, однак заявником не надано суду доказів на підтвердження забезпечення ним догляду та лікування брата ОСОБА_2 як до звернення в суд з заявою так і після звернення (29.03.2024) по дату апеляційного перегляду справи (12.11.2025).

Не зміг у судовому засіданні заявник і відповісти на запитання суду щодо порядку отримання ОСОБА_2 відповідних пільг та виплат (банк у якому відкритий рахунок для отримання пенсії, допомоги тощо; на чиє ім`я укладався договір з Банком), строки та періодичність проходження недієздатною особою медичних оглядів.

Також органом опіки залишилась поза увагою та обставина, що заявник офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має. Не було з`ясовано його мотивів взяття хворого під опіку.

Як пояснив у судовому засіданні заявник, через запроваджений у країні військовий стан та через відмітку у його військово- обліковому документі про перебування «у розшуку», він позбавлений можливості офіційно працевлаштуватися. При виборі місця роботи має намір надати перевагу роботі з дому, або хоча б до обіду, щоб мати можливість опікуватися братом.

У постанові ВС від 28.05.2025 у справі № 641/7190/23 зазначено, що орган опіки та піклування зобов`язаний у поданні щодо призначення опікуна над недієздатною особою надати належно вмотивовані висновки про можливість здійснення такої опіки, зокрема щодо зайнятості кандидата, взаємин із підопічним та наявності альтернативних кандидатур. В умовах воєнного стану при поданні кандидатури чоловічої статі призовного віку необхідно додатково обґрунтувати необхідність його призначення опікуном, щоб уникнути зловживань і забезпечити баланс між правом на опіку та конституційним обов`язком щодо захисту держави.

Колегія суддів звертає увагу, що під час першого апеляційного перегляду справи, батько хворого ОСОБА_2 був призваний по мобілізації до військової служби /а.с. 140/.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають підстави для звільнення з військової служби, серед яких і батьку повнолітньої дитини з інвалідністю І чи ІІ групи, за певних умов, заявнику також необхідно було додатково довести обставину проходження військової служби їх батьком на час розгляду справи у суді. Таких доказів у судовому засіданні заявник та його представник надати не змогли. Органом опіки та піклування також не з`ясовувалося питання чи не скористався батько даним правом, враховуючи у нього таку можливість за попереднім місцем реєстрації особи з інвалідністю.

Досліджуючи питання можливості матері заявника виконувати обов`язки опікуна, враховуючи, що нею така заява подана не була, колегія суддів зазначає, що сама відсутність такої заяви від матері не є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки не впливає на вирішення наявного у справі подання Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.08.2024 року про можливість призначення опікуном брата щодо підопічного з метою недопущення порушення прав та інтересів останнього, яке було подано без дотримання відповідних Правил опіки та піклування та яке не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.

Посилання заявника про неможливість забезпечення лікування брата без призначення його опікуном, колегія суддів відхиляє з огляду на вимоги ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» відповідно до яких особами, що здійснюють захист прав, свобод і законних інтересів при наданні психіатричної допомоги особам, які страждають на психічні розлади є їх законні представники, до яких відносяться і батьки.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що надане органом опіки та піклування подання не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, в ньому відсутнє належне обґрунтування якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, належна мотивація призначення саме ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , 1996 року народження, обґрунтування зайнятості кандидата, тривалість взаємин із рідним братом ОСОБА_2 , можливості особи виконувати обов`язки опікуна, а отже заявником не доведено, що за даних обставин призначення його опікуном недієздатного брата буде відповідати інтересам останнього.

Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами дійсність його намірів щодо забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав для призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного брата та тимчасове покладення на орган опіки та піклування обов`язків зі здійснення опіки над недієздатним ОСОБА_2 , зі встановленням дворічного строку дії такого рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права (в оскаржуваній частині).

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2024 у даній справі (в оскаржуваній частині) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук

Повний текст постанови складено 17.11.2025.