Провадження № 2/161/6769/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді - Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Опальчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом адвокатки Курбай Людмили Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

14.10.2025 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла вищевказана позовна заява.

Позивач обгрунтувала її тим, що вона та ОСОБА_2 є співвласниками нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності. Частка кожного у праві власності складає: 1/2.

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці за адресою : АДРЕСА_1 , поділ якої здійснено, про що видано відповідні акти на право власності на земельну ділянку.

Зважаючи, що позивачка з відповідачем не можуть дійти згоди, просить суд провести поділ нерухомого майна між співвласниками відповідно до часток у праві власності, визначити за ОСОБА_1 , належну частину майна та виділити її в натурі а саме житловий будинок А-1 загальною площею 103,2 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м (коридор 1-1 пл. 8.7 кв.м, коридор 1-2 пл. 9,6 кв.м, кладова 1-3 пл. 8,6 кв.м, санвузол 1-4 пл. 5,7 кв.м, кухня 1-5 пл. 14,2 кв.м, кімната 1-6 пл. 10,5 кв.м, кімната 1-7 пл.25,3 кв.м, кімната 1-8 пл. 13,6 кв.м, коридор 1-9 пл. 7,0 кв.м, навіс а5, хлів-літня кухня Б-1, вбиральня Г, огорожа №3, огорожа №4 Пропонована адреса: АДРЕСА_1 . об?єкт №2 (Ідентифікатор об?єкта нерухомого майна 01.2538405.5074952.20250409.11.0000.85); Визначити за ОСОБА_2 закріпивши і виділити в натурі житловий будинок А-1 загальною площею 62,4 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м (коридор 2-1 пл. 11,9 кв.м, кімната 2-2 пл. 8,7 кв.м, кімната 2-3 пл. 15,8 кв.м, кімната 2-4 пл. 16,0 кв.м, санвузол 2-5 пл. 2,7 кв.м, кухня 2-6 пл. 7,3 кв.м, погріб a1. Навіс а8, вбиральня Д, літня кухня-хлів Е-1, погріб е, гараж Ж-1, огорожа N?1, N?2, огорожа N?3. Пропонована адреса: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження у справі.

Позивачка та її представниця в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є співвласниками нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності. Частка кожного у праві власності складає: (а.с.8-9)

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці (Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 34: 058: 0019) за адресою : АДРЕСА_1 , поділ якої здійснено, про що видано відповідні акти на право власності на земельну ділянку (а.с.5).

Згідно рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради N?342-2 від 14.05.2025 міський голова вирішив наступне: «Дозволити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укласти договір про поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .» (а.с.6).

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна Комунального підприємства «Волиньпроект» Волинської обласної ради за адресою: АДРЕСА_1 , згідно технічних показників об?єкт нерухомого майна може бути поділено, а саме: за ОСОБА_1 житловий будинок А-1 загальною площею 103,2 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м (коридор 1-1 пл. 8.7 кв.м, коридор 1-2 пл. 9,6 кв.м, кладова 1-3 пл. 8,6 кв.м, санвузол 1-4 пл. 5,7 кв.м, кухня 1-5 пл. 14,2 кв.м, кімната 1-6 пл. 10,5 кв.м, кімната 1-7 пл.25,3 кв.м, кімната 1-8 пл. 13,6 кв.м, коридор 1-9 пл. 7,0 кв.м, навіс а5, хлів-літня кухня Б-1, вбиральня Г, огорожа №3, огорожа №4 Пропонована адреса: АДРЕСА_1 . об?єкт №2 (Ідентифікатор об?єкта нерухомого майна 01.2538416.5074959.20250409.61.0000.51); за ОСОБА_2 - житловий будинок А 1 загальною площею 62,4 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м (коридор 2-1 пл. 11,9 кв.м, кімната 2-2 пл. 8,7 кв.м, кімната 2-3 пл. 15,8 кв.м, кімната 2-4 пл. 16,0 кв.м, санвузол 2-5 пл. 2,7 кв.м, кухня 2-6 пл. 7,3 кв.м, погріб a1. Навіс а8, вбиральня Д, літня кухня-хлів Е-1, погріб е, гараж Ж-1, огорожа N?1, N?2, огорожа N?3. Пропонована адреса: АДРЕСА_1 ?єкта нерухомого майна 01.2538405.5074952.20250409.11.0000.85) (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У відповідності до норми ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з вимогами ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.1-.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будиннку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 в справі №6-1443цс16 дійшов висновку , що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користання майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки) суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

В постанові Верховного Суду від 01 червня 2023 року в справі № 520/21041/18 (провадження № 61-7727св22) викладено правовий висновок, згідно якого системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц (провадження 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц (№ 61-19073св20).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 357/3145/20 зазначено, що у результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному зі співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень також з урахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК України, частини першої статті 50 Житлового кодексу України. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що в разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. За наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві - за наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому за бажанням можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку винятком із цього правила є випадки, коли всі співвласники або всі, крім одного, бажають поділу майна. У такому випадку суд має визначити частки всіх співвласників та провести поділ майна із зазначенням у резолютивній частині рішення конкретних окремих об`єктів нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать кожному з колишніх співвласників. У цьому разі право спільної власності припиняється.

Із матеріалів справи слідує, що спірний житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності в розмірі по частки, при цьому між сторонами склався фактичний порядок користування, оскільки вирішити добровільно питання щодо розподілу домоволодіння шляхом укладення нотаріально посвідченого договору, проведення державної реєстрації за кожною із частин житлового будинку позивач не мала можливості, оскільки відповідач не погоджувався на це в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Враховуючи той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому у відповідності з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, тому суд вважає за можливе повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 605,60грн з державного бюджету, іншу частину судового збору в розмірі 605,60грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 81, 82, 141, 206, 247 ЦПК України, ст. 181, ч. 3 ст. 364, ч.1 ст. 367 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов адвокатки Курбай Людмили Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі - задовольнити.

У порядку поділу виділити в натурі ОСОБА_1 у власність 1/2 (одну другу)частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 загальною площею 103,2 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м (коридор 1-1 пл. 8.7 кв.м, коридор 1-2 пл. 9,6 кв.м, кладова 1-3 пл. 8,6 кв.м, санвузол 1-4 пл. 5,7 кв.м, кухня 1-5 пл. 14,2 кв.м, кімната 1-6 пл. 10,5 кв.м, кімната 1-7 пл.25,3 кв.м, кімната 1-8 пл. 13,6 кв.м, коридор 1-9 пл. 7,0 кв.м, навіс а5, хлів-літня кухня Б-1, вбиральня Г, огорожа №3, огорожа №4 Пропонована адреса: АДРЕСА_1 . об?єкт №2 (ідентифікатор об?єкта нерухомого майна 01.2538416.5074959.20250409.61.0000.51).

У порядку поділу виділити в натурі ОСОБА_2 у власність 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок А 1 загальною площею 62,4 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м (коридор 2-1 пл. 11,9 кв.м, кімната 2-2 пл. 8,7 кв.м, кімната 2-3 пл. 15,8 кв.м, кімната 2-4 пл. 16,0 кв.м, санвузол 2-5 пл. 2,7 кв.м, кухня 2-6 пл. 7,3 кв.м, погріб a1. Навіс а8, вбиральня Д, літня кухня-хлів Е-1, погріб е, гараж Ж-1, огорожа N 1, N 2, огорожа N 3. Пропонована адреса: Волинська обл., Луцький район Луцька територіальна громада, місто Луцьк, вулиця Дорошенка гетьмана, буд. N 21 Б (ідентифікатор об?єкта нерухомого майна 01.2538405.5074952.20250409.11.0000.85).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп, сплаченого згідно квитанції ID: 3251-0745-9179-5453 від 10.10.2025.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк