Справа № 683/2909/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/2909/25, номер провадження 2/683/1650/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

У вересні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості 81635,38 грн:

- за кредитним договором №103387267 від 24 червня 2021 року, укладеного ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в сумі 47675,18 грн, з яких: 5352 грн - заборгованість за тілом кредиту, 40993,18 грн - заборгованість за процентами; 1330 грн заборгованість за комісією;

- за кредитним договором №3679034 від 29 липня 2021 року, укладеного ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в сумі 33960,20 грн, з яких: 4275 грн - заборгованість за тілом кредиту, 28685,20 грн - заборгованість процентами, 1000 грн заборгованість за комісією.

Указані договори були підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на її номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін.

За загальними умовами вказаних кредитних договорів позичальник ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами.

Однак, в подальшому відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення, наданих їй коштів.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 30-11-65 , відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, зокрема за договором №103387267, укладеним з ОСОБА_1 .

Крім того, 15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, зокрема за договором №3679034, укладеним з ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників відповідно до Договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за кредитними договорами №103387267 та №3679034, укладеними з відповідачкою.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договорами №103387267 та №3679034.

ОСОБА_1 заборгованість за договорами не сплатила, тому просить стягнути з неї 81635,38 грн заборгованості, 2422,40 грн судового збору та 25000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» N 675-VIII від 03.09.2015 року (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 24 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №103387267, згідно з умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 7 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язувалась сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту у розмірі 7000 грн строком на 30 днів (п.1.3), починаючи з 24 червня 2021 року по 24 липня 2021 року проценти за користування кредитом: 4200 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1330 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово.

29 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3679034, згідно з умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язувалась сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Сторони погодили наступні умови договору: сума кредиту у розмірі 5000 грн строком на 15 днів (п.1.3), починаючи з 29 липня 2021 року по 13 серпня 2021 року проценти за користування кредитом: 1125 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1000 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово.

Указані договори підписані електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону із зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, що підтверджується довідками про ідентифікацію особи.

При укладанні вказаних договорів відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі.

ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з умовами цих кредитних договорів, та підписавши їх, погодився на їх умови, в тому числі і розмір відсотків за користування кредитними коштами, комісії за надання кредиту, однак не виконала грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів.

ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, передбаченому умовами зазначених договорів, перерахувавши через систему LIQPAY на рахунок № НОМЕР_1 , вказаний позичальником в кредитних договорах, кошти в сумі 7000 грн та 5000 грн, що підтверджується квитанціями відповідно від 24 червня та 29 липня 2021 року.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, зокрема за договором №103387267, укладеного з ОСОБА_1 на загальну суму 24661,58 грн, з яких: 5352 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17 979,58 грн - заборгованість за процентами; 1330 грн заборгованість за комісією, що підтверджується актом приймання передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників до договору та платіжною інструкцією про здійснення оплати за договором факторингу від 03 грудня 2021 року.

Крім того, 15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до позичальників, зокрема за договором №3679034, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму 18783,95 грн, з якої 4275 грн заборгованості за тілом кредиту, 13508,95 грн заборгованості за відсотками та 1000 грн заборгованості за комісією, що підтверджується актом приймання передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією про здійснення оплати за договором факторингу від 20 грудня 2021 року.

У свою чергу, відповідно до Договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників, в тому числі за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 : №103387267 на загальну суму 47675,18 грн, що складається з 5352 грн заборгованості за тілом кредиту, 40993,18 грн заборгованості за відсотками, та 1330 грн заборгованості за комісією, та договором №3679034 на загальну суму 33960,20 грн, що складається з 4275 грн заборгованості за тілом кредиту, 28685,2 грн заборгованості за відсотками та 1000 грн заборгованості за комісією, що підтверджується актами-передачі реєстру боржників, актами зарахування зустрічних однорідних вимог, витягом з реєстру боржників.

Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договорами №103387267 та №3679034, укладеними з ОСОБА_1

ОСОБА_1 умови зазначених договорів не виконала, кредитні кошти в повному обсязі не повернула.

Разом з тим, суд не погоджується з розміром заборгованості за відсотками, заявленими позивачем до стягнення.

Так звертаючись в суд з позовом, ТОВ «Коллект Центр» просив стягнути з відповідачки:

- за кредитним договором №103387267 від 24 червня 2021 року, заборгованість в сумі 47675,18 грн, з яких: 5352 грн - заборгованість за тілом кредиту, 40993,18 грн - заборгованість за процентами; 1330 грн заборгованість за комісією;

- за кредитним договором №3679034 від 29 липня 2021 року, укладеного ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в сумі 33960 грн, з яких: 4275 грн - заборгованість за тілом кредиту, 28685,20 грн - заборгованість процентами, 1000 грн заборгованість за комісією.

Відповідно до умов договору №103387267 від 24 червня 2021 року, сума кредиту 7000 грн, строком на 30 днів (п.1.3), починаючи з 24 червня 2021 року по 24 липня 2021 року, проценти за користування кредитом: 4200 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 1330 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до умов договору №3679034: сума кредиту 5000 грн строком на 15 днів (п.1.3), починаючи з 29 липня 2021 року по 13 серпня 2021 року проценти за користування кредитом: 1125 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % ( 1.5.2) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1000 грн, яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово.

Умови вказаних договорів передбачаються продовження строку кредитування на пільгових або стандартних умовах.

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови сплати комісії сплати комісії за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту(пільгова пролонгація). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на яких продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, передбаченою п. 1.5.2.

Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування користуватись кредитними коштами після завершення строку кредитування ( стандартні умови пролонгації). Таке продовження строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою.

Як убачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» за договором №103387267 від 24 червня 2021 року після закінчення строку договору 24 липня 2021 року ОСОБА_1 продовжила строк його дії на пільгових умовах, сплативши частину заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та комісію за пролонгацію 24 липня та 31 липня, 19 серпня та 09 вересня 2021 року, після чого ТОВ «Мілоан» нараховано їй відсотки за стандартною ставкою за 39 днів, по 27 жовтня 2021 року включно.

Разом з тим, як убачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», після переуступки вимоги відповідачці нараховано заборгованість за відсотками з 30 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року, тобто за 86 днів за процентною ставкою 5%. в розмірі 40993,18 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» за договором №3679034 від 29 липня 2021 року після закінчення строку договору 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 продовжила строк його дії на пільгових умовах, сплативши частину заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та комісію за пролонгацію 17 серпня 2021 року, 04 вересня 2021 року та після закінчення пільгового періоду 19 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» нарахувало о їй відсотки за стандартною ставкою за 45 днів по 03 листопада 2023 року включно.

Разом з тим, як убачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» на дату відступлення переуступки вимоги 10 січня 2023 року за договором №3679034 відповідачці нараховано заборгованість за відсотками в розмірі 28685,20 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що нарахування процентів може здійснюватися лише в межах строку кредитування.

Ураховуючи, що відповідно до умов зазначених договорів, загальний строк пролонгації на стандартних умовах не може перевищувати 60 днів, після набуття права вимоги від первісного кредитного, позивач мав право нарахувати відсотки за стандартною ставкою в межах строку кредитування:

- за договором №103387267 від 24 червня 2021 року лише за 21 день (60-39) за ставкою 5% на залишок кредиту 5352 грн, тобто 5619,60 грн (5352*5%*21);

- за договором №3679034 від 29 липня 2021 року лише за 15 днів (60-45) за ставкою 5% на залишок кредиту 4275 грн, тобто 3206,25 грн (4275*5%*15).

Таким чином загальна заборгованість за відсотками за кредитним договором №103387267 від 24 червня 2021 року має становити 23 599,18 грн (17979,58+5619,60), а не 40993, 18 грн, як просить позивач.

Загальна заборгованість за відсотками за кредитним договором №3679034 від 29 липня 2021 року має становити 21990,20 грн (18783,95+3206,25), а не 28685,20 грн, як просить позивач.

Ураховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 57546,38 грн за договорами:

- №103387267 від 24 червня 2021 року в розмірі 30281,18 грн, з яких 5352 грн заборгованості за тілом кредиту, 23 599,18 грн заборгованості за відсотками та 1330 грн заборгованості за комісією.

- №3679034 від 29 липня 2021 року в розмірі 27265,20 грн з яких 4275 грн заборгованості за тілом кредиту, 21990,20 грн заборгованості за відсотками та 1000 грн заборгованості за комісією.

У решті позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки, понесені ним витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 25 000 грн.

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», заявку на надання юридичної допомоги №1552 від 01 серпня 2025 року на суму 25 000 грн, прас-лист адвокатського об`єднання.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги позивачу надано правову допомогу у виді усної консультації тривалістю 2 години, вартістю 2000 грн за годину, підготовку пропозицій тривалістю 3 години, вартістю 2000 грн за годину та складено позовну заяву тривалістю 5 годин вартістю 3000 грн за годину.

Разом з тим, відповідно до прайс-листа Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», доданого до вказаного договору передбачено або фіксована вартість складання позовної заяви - 3000 грн, або вартість погодинної оплати 1500 грн за годину, однак остаточно вартість подання заяви визначена добутком не погодинної роботи, а фіксованої суми.

Крім того, справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, не потребують такої тривалої консультації, підготовки пропозицій та затрат часу на складення позовної заяви.

З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 6500 грн (три години на складання позовної заяви та 1 година усної консультації).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр » було сплачено 2422,40 грн судового збору, ціна позову становила 81635,38 грн, позов задоволено на суму 57546,37 грн, тобто на 70,49 % (57546,37х100:81635,38), а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1707,55 грн (2422,40х70,49%) судового збору та 4581,85 грн витрат на професійну правничу допомогу (6500 х70,49%).

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №103387267 від 24 червня 2021 року в розмірі 30281,18 грн, з яких 5352 грн заборгованості за тілом кредиту, 23 599,18 грн заборгованості за відсотками та 1330 грн заборгованості за комісією та за кредитним договором №3679034 від 29 липня 2021 року в розмірі 27265,20 грн з яких 4275 грн заборгованості за тілом кредиту, 21990,20 грн заборгованості за відсотками та 1000 грн заборгованості за комісією, а всього 57546,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 1707,55 грн судового збору та 4581,85 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: