Справа № 643/8356/25
Провадження № 2/643/4067/25
19.11.2025 м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (позивач) просить стягнути з ОСОБА_2 (відповідач) на свою користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 24.05.2025 і до повноліття дитини.
Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги
07.10.2020 між сторонами укладений шлюб. Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19.02.2025 шлюб розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період шлюбу, у сторін народився син ОСОБА_3 . Син проживає з позивачем, яка його фактично утримує. З відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) з 17.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Дитина хворіє з народження, перебуває на постійному лікуванні, у зв`язку з чим потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно курортних закладах, прийому дорогих ліків, проведення клінічних аналізів. Позивач виконує всі рекомендації лікарів, робить все можливе, щоб забезпечити належне лікування дитини, та забезпечує дитину усім необхідним піклуванням та ліками. Дитина постійно потребує додаткових обстежень, зокрема КТ кісток черепа кожні 6 місяців. На сьогоднішній день дитині діагностовано захворювання G93.4. Крім того, дитині постановлено діагноз G98 «Органічне ураження ЦНС, затримка мовного розвитку та психологічного, синдром гіперзбудливості. Порушення осіфікації кісток черепа, діастаз сагітального шва. Гемангіома в підлопаточній області зліва». Для усунення мовного відставання дитини позивач оплачує заняття із логопедом. Намагаючись докласти всіх зусиль для лікування, позивач не в змозі працевлаштуватися на більш високооплачувану роботу та забезпечити додаткові дії для лікування та реабілітації дитини. Заробітна плата позивача становить 6700,00 грн., а середньомісячні витрати на продукти харчування, одяг та взуття, мобільний зв`язок та телекомунікації становлять близько 4500,00 грн. Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 10.02.2025 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 2500,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17.12.2024 до 23.05.2025 включно. Вказане рішення суду виконане в повному обсязі, проте необхідність у додаткових витратах на дитину не відпала, а навпаки, продовжується та матиме тривалий характер до досягнення дитиною повноліття.
Основні процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Салтівського районного суду міста Харкова від 28.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 05.11.2025, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, ухвалено проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ураховуючи складність справи, суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення.
Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Оскільки позивач не заперечувала проти такого розгляду справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наданих позивачем доказів.
Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені
Позивач та відповідач перебували з 07.10.2020 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач його батьком.
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 10.02.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 17.12.2024 і до 23.05.2025 включно.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 26.04.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив дослідження КТ головного мозку, кісток черепа, та йому встановлено діагноз «Діастаз сагітального шва. Риносинусит».

Як вбачається з Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1520, виданої КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні з 10.04.2024 по 16.04.2024 з діагнозом G93.4 «Органічне ураження ЦНС, затримка мовного розвитку та психологічного, синдром гіперзбудливості. Порушення осіфікації кісток черепа, діастаз сагітального шва. Гемангіома в підлопаточній області зліва».

15.04.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено мультидетекторну (128-зрізову) комп`ютерну томографію Європейським радіологічним центром та надано висновок: КТ-ознаки діастазу сагітального шва.

14.05.2024 КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР видано Довідку № 101 про потребу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домашньому догляді.

Згідно Висновку ЛКК № 101 від 14.05.2024, виданого КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в даному закладі з діагнозом G93.4 та потребує догляду матері з 24.05.2024 по 23.11.2024.

29.10.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено мультидетекторну (128-зрізову) комп`ютерну томографію Європейським радіологічним центром та надано висновок: у порівнянні з КТ-дослідженням від 15.04.2024 відмічається мінімальне зменшення ширини та протяжності діастазу сагітального шва.

Як вбачається з Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4197/1314, виданої КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні з 22.10.2024 по 11.11.2024 з діагнозом G93.4 «Органічне ураження ЦНС, загальне недорозвинення мовлення 2 рівня, моторна алалія, синдром гіперзбудливості. Порушення осіфікації кісток черепа, діастаз сагітального шва. Гемангіома в підлопаточній області зліва».

10.11.2024 КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР видано Довідку № 277 про потребу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домашньому догляді.

Згідно Висновку ЛКК № 277 від 19.11.2024, виданого КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в даному закладі з діагнозом G93.4 та потребує догляду матері з 24.11.2024 по 23.05.2025.

Як вбачається з Заключень КНП ХОР «Міжобласний спеціалізований медико генетичний центр центр рідкісних (орфанних) захворювань» від 02.12.2024, 23.04.2025, 19.05.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в КНП ХОР «Міжобласний спеціалізований медико генетичний центр центр рідкісних (орфанних) захворювань» з 11.03.2021 з діагнозом: М85.89 Порушення осфікації кісток черепа. Затримка мовного розвитку. Відповідно до даних Заключень дитині призначалось відповідне лікування.

Позивачем надані квитанції від 13.11.2024, 14.01.2025, 05.02.2025, 23.04.2025, 21.05.2025, 23.06.2025, 06.07.2025, 27.10.2025 про сплату медичних послуг та купівлю лікарських засобів.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» № 7827 від 18.04.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив дослідження КТ головного мозку, кісток черепа, та йому встановлено діагноз «Діастаз сагітального шва. Риносинусит».

20.05.2025 КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР видано Довідку № 225 про потребу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домашньому догляді.

Згідно Висновку ЛКК № 115 від 20.05.2025, виданого КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається в даному закладі з діагнозом G93.4 та потребує догляду матері з 24.05.2025 по 23.11.2025.

Крім того, позивачем надано суду скріншоти листування з логопедом ОСОБА_4 , в яких позивач та ОСОБА_5 домовляються про проведення занять з ОСОБА_3 , 2020 року народження.

Як вбачається з Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3638, виданої КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ХМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні з 16.10.2025 по 23.10.2025 з діагнозом G93.4 «Резидуально органічне ураження ЦНС з синдромом гіперактивності та дефіциту уваги. Загальне недорозвинення мовлення ІІІ рівня. Порушення осіфікації кісток черепа, діастаз сагітального шва. Гемангіома в підлопатковій області зліва».

27.10.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено мультидетекторну (128-зрізову) комп`ютерну томографію Європейським радіологічним центром та надано висновок: у порівнянні з КТ-дослідженням від 18.04.2025 розміри ширини та протяжності діастазу сагітального шва візуально без динаміки. Помірний синусит та гіперплазія носоглоткових мигдаликів.

Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 29.10.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив дослідження КТ головного мозку, кісток черепа, та йому встановлено діагноз «Діастаз сагітального шва. Синусит. Гіперплазія носоглоткових мигдаликів».

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів. Результат тлумачення приватно-правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 385/321/20, від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 661/2532/17, від 11.08.2021 у справі № 723/826/19, від 13.08.2021 року в справі № 638/20102/16, від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19).

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) суд звернув увагу, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 10.02.2025 стягнуто з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 17.12.2024 і до 23.05.2025 включно.

Таким чином, питання про стягнення додаткових витрат за період часу до 23.05.2025 включно вже вирішено вказаним вище рішенням суду.

Ураховуючи наведене, суд не досліджує в даній справі та не надає оцінку наданим позивачем доказам, які стосуються витрат на дитину, що були понесені до 24.05.2025, в тому квитанціям про сплату грошових коштів за вказаний період, оскільки вказані витрати, які мали місце до 24.05.2025 (по 23.05.2025 включно), вже відшкодовані згідно з рішенням Московського районного суду міста Харкова від 10.02.2025.

Суд у судовому засіданні роз`яснив позивачу положення ст. 12, 13, 81 ЦПК України, в тому числі звернув увагу, що саме на позивача покладається процесуальний обов`язок доказати наявність додаткових витрат на дитину та їх розмір. Крім того, судом було надано позивачу можливість подати додаткові докази на підтвердження позовних вимог та заявити клопотання про витребування доказів. На уточнююче запитання суду позивач пояснила, що надала суду всі наявні докази, додаткових доказів у неї немає, заяви та клопотання в неї відсутні.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наданих позивачем доказів.

Оцінюючи скріншоти з листуванням у невстановленому судом застосунку (месенджері), які згідно з доводами позивача підтверджують наявність витрат на логопеда, суд керується таким.

З вказаних скріншотів суд позбавлений можливості встановити дату листування, а відтак встановити, що витрати, про які йдеться у листуванні, відбулись після 23.05.2025, тобто вже після періоду, за який додаткові витрати вже були стягнуті згідно з попереднім рішенням суду.

Крім того, позивач пояснила, що грошові кошти логопеду платила без будь-яких підтверджуючих документів та спостерігається у логопеда неофіційно. За таких обставин посилання у листуванні з невідомою особою, яка за доводами позивача є логопедом, на необхідність оплати певних грошових коштів, суд не може визнати належним та допустимим доказом на підтвердження наявності відповідних витрат.

Крім того, всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України доказів того, що ОСОБА_6 є логопедом та має право здійснювати відповідну діяльність (диплома навчального закладу тощо), суду не надано. Посилання у скріншотах із сторінки ОСОБА_7 на те, що вона є логопедом (відповідний запис на її сторінці в інстаграм) суд не може визнати належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження вказаної обставини.

За таких обставин суд позбавлений можливості на підставі наданих позивачем скріншотів встановити наявність та розмір додаткових витрат, пов`язаних із послугами логопеда.

Оцінюючи доводи позивача відносно того, що вона несе витрати на придбання біологічно активних добавок для сина, які призначив генетик, суд керується таким.

З пояснень позивача вбачається, що рецепту генетика на біологічно активні добавки в неї не має, чеки на їх придбання не зберіглись. За таких обставин суд відхиляє доводи позивача щодо наявності витрат на придбання біологічно активних добавок.

Згідно з актом замовлених та наданих послуг від 23.09.2025, витрати на аналізи дитини позивача складають 660,00 грн. (гомоцистен, фолієва кислота, забір крові). Крім того, позивачем наданий фіскальний чек з аптеки «Доброго дня» від 06.07.2025 на суму 590,00 грн., фіскальний чек з аптеки від 27.10.2025 на суму 429,00 грн., докази проведення дитині РО КТ головного мозку, основи черепа 27.10.2025 вартістю 1700,00 грн.

Таким чином, позивачем надані докази наявності витрат на діагностику та лікування дитини, понесених після 23.05.2025, на загальну суму 3379,00 грн.

Разом з тим суд враховує, що виходячи з вказаних вище актів законодавства та релевантної судової практики, під час вирішення даної справи суд зобов`язаний керуватись завданням якнайкращого забезпечення інтересів дитини та засадами справедливості, добросовісності і розумності цивільного судочинства.

Суд також враховує, що згідно з наданою медичною документацією дитина позивача страждає на ряд захворювань та потребує домашнього догляду, що вочевидь свідчить про необхідність додаткових витрат на медичне обстеження та лікування дитини.

Ураховуючи наявні дані щодо стану здоров`я дитини позивача, завдання справедливого розгляду даної справи на засадах якнайкращого забезпечення інтересів дитини, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 1250,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову 27.05.2025 і до 31.12.2025. Загальний розмір додаткових витрат на дитину, який буде стягнутий з відповідача в такому випадку, не тільки в повному обсязі компенсуватиме фактично понесені позивачем витрати в сумі 3379,00 грн., які документально підтверджені, а й дасть можливість фінансувати додаткове обстеження та лікування дитини.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме стягненні додаткових витрат в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено, шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів, наявність щомісячних додаткових витрат у вказаному розмірі. Крім того, суд враховує, що стан здоров`я дитини з часом може змінюватись, що підтверджується вказаними вище довідками, відповідно до яких домашній догляд (догляд матері) встановлювався дитині не до повноліття, а на конкретно визначений період, востаннє з 24.05.2025 по 23.11.2025. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати доведеним, що дитина позивача потребуватиме додаткових витрат на лікування по день його повноліття. Крім того, суд враховує, що виходячи із засад рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, позивач також зобов`язана приймати участь у фінансуванні додаткових витрат на дитину.

Разом з тим суд враховує, що позивач не позбавлена права звернутись до суду з новим позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, починаючи з 01.01.2026, обґрунтувавши та довівши належним чином розмір таких витрат.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про оплату додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Мінімальний розмір судового збору за пред`явлення позовних вимог майнового характеру складає 1211,20 грн.

Ураховуючи наведене, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в мінімальному розмірі, передбаченому для позовних вимог майнового характеру, а саме в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1250,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.05.2025 і по 31.12.2025.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Д.А. Крівцов