Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/926/25
Провадження № 2/572/648/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в залі суду цивільну справу №572/926/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить виділити йому в натурі із спільної часткової власності в цілу частку окрему одиницю нерухомого майна частку майна, що становить 584/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень по житловому будинку : 1-1 коридор, площею 12,0 м2; 1-6 кухня, площею 8,9 м2; 1-5 кімната житлова, площею 13,2 м2 (всього площею 34,1 м2), з надвірних будівель та споруд : 1/2 господарської будівлі «В»; сарай «Ж»; літньої кухні «З»; погрібу «К»; 1/2огорожі «№1», ворота «№2», припинивши право спільної власності на це майно та стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 737 грн. компенсації за відхилення від ідеальних часток по житловому будинку та надвірними будівлями в розмірі 8,4 % від вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Крім цього, позивач просить виділити йому в індивідуальне користування частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 2427 м2, позначену на плані штрихуванням синього кольору та яка має розміри по периметру від північно-східного кута за годинниковою стрілкою в метрах : 8,88 м.; 19,09 м.; 6,59 м.; 32,66 м.; 72,07 м.; 27,34 м.; по межі ділянки; 62,95 м.; 10,29 м. по лінії поділу; 3,91 м.; по лінії поділу господарської будівлі «В»; 1,0 м.; 4,01 м.; 5,76 м.; 1,4 м.; 0,8 м. по лінії поділу; 3,16 м.; 0,74 м.; 7,25 м. по лінії поділу житлового будинку «А-1»; 4,38 м. по лінії поділу; 12, 5 м. по межі ділянки.

В обгрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 17 липня 2017 року між сторонами по справі був укладений договір дарування, за яким ОСОБА_2 як дарувальник, передала безоплатно обдарованому ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку, дерев`яного, розмір загальної площі якого становить 62,6 м2, житловою площею 35,1 м2, з надвірними будівлями : сарай Б, господарська будівля В, сарай Г, сарай Ж, літня кухні З, погріб К, вбиральня Д, колодязь Л, огорожа №1, ворота №2, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Договір є нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу 12 січня 2009 року за реєстраційним номером №50.

За житловим будинком по АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка, орієнтовною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебуває у спільному користуванні сторін.

Позивач вказує, що він набув право на частину вказаного вище будинковолодіння, оскільки зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав, в той час як інша частина будинковолодіння на праві власності належить ОСОБА_2 .

Із змісту позовної заяви вбачається, що сторони зареєстровані по АДРЕСА_1 , однак, відповідач фактично проживає у м.Сарни Рівненської області, в той час як у спірному будинковолодінні фактично проживають позивач, його дружина ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_6 .

Позивач вказує, що на даний час виникла необхідність проведення ремонтних робіт у будинковолодінні, в якому він мешкає, однак, він не може реалізувати свої обов`язки по утриманню майна, оскільки його частина у будинковолодінні в натурі не визначена.

З огляду на наведене, позивач просить виділити йому в натурі частину будинковолодіння, відповідно до наданого висновку експерта судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи із наданням в користування частини земельної ділянки, відповідно до вказаного варіанту поділу земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, вказавши, що йому має бути виділена частина будинковолодіння, яка має вихід.

Відповідачка в судовому засіданні вимоги позивача не визнала в частині визначення частки ОСОБА_1 у спільному майні.

Загалом ОСОБА_2 підтвердила, що сторони по справі є співвласниками будинковолодіння, однак, вона вказує, що після вселення позивача була змушена залишити вказаний будинок, так як фактично проживала у коридорі, однак, має намір проживати у спірному будинковолодінні в подальшому, після його розподілу в натурі, в зв`язку із чим також просить їй виділити частину будинку, яка має самостійний вихід.

Представник третьої особи Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, залучений до участі у справі за ініціативою суду, відповідно до ухвали від 02 квітня 2025 року (оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про поділ земельної ділянки, яка сторонам у власність не передавалась, а тому є комунальною власністю територіальної громади), у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд даної справи у відсутності представника третьої особи, на підставі наявних доказів.

Відповідачкою заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , яке судом задоволено.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з урахуванням позиції сторін, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач вказує, що він набув право власності на частину будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Копія договору дарування від 17 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Москалик Л.М. (зареєстрованого в реєстрі за №920), доводить, що за умовами цього договору дарувальник ОСОБА_2 передала безоплатно у власність, а обдаровуваний ОСОБА_1 прийняв у дар 1/2 частину житлового будинку, дерев`яного, розмір загальної площі якого становить 62,6 м2, житловою площею 35,1 м2, з надвірними будівлями : сарай Б, господарська будівля В, сарай Г, сарай Ж, літня кухні З, погріб К, вбиральня Д, колодязь Л, огорожа №1, ворота №2, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №92456727 від 20 липня 2017 року доводить, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на половину вказаного вище будинковолодіння, на підставі договору дарування №920 від 17 липня 2017 року.

Отже, позивачем набуто право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , відповідно до закону, а саме - статті 328 ЦК України, якою визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

В даному випадку допитані судом за клопотанням відповідачки свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підтвердили факт належності сторонам по справі спірного будинковолодіння.

Відповідно до технічного паспорту на вказане будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , виготовленої станом на 24 липня 2024 року за вказаною адресою розташоване будинковолодіння, яке складається із житлового будинку загальною площею 64,5 м2, житловою площею 36,3 м2, 1980 року побудови та господарських приміщень : сарай, господарська будівля, сарай, вбиральня, сарай, літня кухня, погріб, колодязь, огорожа, ворота (загальна площа збільшена з моменту укладення договору дарування на 1,9 м2, житлова на 1,2 м2).

Позивач вказує, що на даний час виникла необхідність виділу його частки із спільної часткової власності в натурі.

Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із статтею 367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що сторони по справі є співвласниками будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 право власності спільна часткова власність, розмір часток по 1/2 частини кожного співвласника, а тому мають право на виділ належної їм частки в натурі.

Із висновку експерта №241011/1_ЮШ судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 21 жовтня 2024 року, вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_1 , становить 175 440 грн.; поділ вказаного житлового будинку із надвірними будівлями з технічної точки зору можливий, в зв?язку із чим експертом запропоновано варіант поділу будинковолодіння з відхиленням від ідеальних часток співвласників, що становить 584/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по АДРЕСА_1 , із сплатою одним із співвласників іншому 14 737 грн. компенсації за відхилення від ідеальних часток по житловому будинку та надвірними будівлями в розмірі 8,4 % від вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Водночас частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього Кодексу, частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15).

У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148).

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту (будівельного паспорта); або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Частиною другою статті 36 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Також заборонена експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію (частина восьма статті 39 цього Закону.

Отже, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проекту чи будівельного паспорта (схеми намірів забудови) або порушення умов, передбачених у цих документах, зумовлює визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проєктної документації (будівельного паспорта), оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

В даному випадку судом встановлено, що загальна та житлова площа спірного будинковолодіння збільшилась з моменту його первісної реєстрації, що додатково доводиться Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №5521 від 24 липня 2024 року, розділ якого «Підсумкові показники об?єкта нерухомого майна» містить інформацію про фактичний показник загальної та житлової площі об`єкту, з урахуванням поточних змін на об?єкті нерухомого майна, які потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт підлягає прийняттю в експлуатацію порівняно із існуючим об`єктом нерухомого майна (згідно правовстановлюючого документу) : загальна площа житлового будинку збільшена з 62,6 м2 до 64,5 м2, житлова з 35,1 м2 до 36,3 м2.

Вказані обставини, на думку суду, впливають як на розмір часток сторін у спірному майні, так і на їх вартість.

Оскільки спірний об`єкт нерухомого майна є реконструйованим об`єктом, за рахунок чого збільшена його площа на даний час відсутня можливість поділу такого об`єкту, через що позов в цій частині є передчасним.

Що стосується виділення позивачеві частини земельної ділянки вказана вимога є безпідставною та не підлягає до задоволення.

В обгрунтування заявленої вимоги щодо виділення частини земельної ділянки позивач вказує, що ділянка є у спільному користуванні сторін по справі.

Відповідно до ст.125 ЗК України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою, за вимогами ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Доказів того, що земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 , передана у користування сторонам по справі, суду не надано.

Крім цього, відповідно до висновку експерта №241011/1_ЮШ судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 21 жовтня 2024 року вказана земельна ділянка площею 4999 м2 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером не сформована.

Таким чином, в даному випадку відсутні підстави для судового захисту прав позивача щодо цієї земельної ділянки.

З огляду на наведене, вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 16, 364, 367 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 (жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ВИРІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА Сарненського району Рівненської області (с.Вири вул.Центральна,2а Сарненського району Рівненської області, ) про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - 584/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень по житловому будинку : 1-1 коридор, площею 12,0 м2; 1-6 кухня, площею 8,9 м2; 1-5 кімната житлова, площею 13,2 м2 (всього площею 34,1 м2), з надвірних будівель та споруд : 1/2 господарської будівлі «В»; сарай «Ж»; літньої кухні «З»; погрібу «К»; 1/2 огорожі «№1», ворота «№2», із припиненням права спільної власності на це майно та стягненням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 737 грн. компенсації за відхилення від ідеальних часток по житловому будинку та надвірними будівлями в розмірі 8,4 % від вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд; виділ в індивідуальне користування частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в розмірі 2427 м2 відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: