Справа № 276/1136/25
Провадження по справі №2/276/642/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі -ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову зазначив, що 12.02.2020 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №112061 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Представник позивача вказує, що відповідно до умов договору ТОВ «ЗАЙМЕР» надав ОСОБА_1 на умовах стоковості, зворотності, платності грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що була вказана відповідачем. Оскільки відповідач порушив умови договору, виникла заборгованість за кредитним договором №112061 в загальному розмірі 9720,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 2000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7720,00 грн. В подальшому, 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Зважаючи на вказане, представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №112061 від 12.02.2020 року в сумі 9720,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 2000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7720,00 грн., та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 08.07.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач у судовому засіданні 09.10.2025 не визнав позовних вимог. У поданному до суду відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» відмовити у повному обсязі, оскільки він спірний кредитний договір не укладав і останній укладено без його вільного волевиявлення. Стверджує, що картковий рахунок № НОМЕР_1 в А-BANK, на який, як зазначено у позові, було перераховано кредитні кошти, йому не належить, рахунків у данному банку він не відкривав і ніколи не був клієнтом цього банку. Боргу перед позивачем не має, раніше звертався до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою №684 від 29.02.2020 року за фактом вчинення відносно нього шахрайських дій, а саме оформлення на нього кредитного договору. Крім того, у позові та кредитному договорі зазначені дані, які не збігаються з його особистими даними та не відповідають фактичним даним. Також раніше він звертався до суду за оскарженням виконавчого напису нотаріуса щодо стягнення за кредитним договором №112061 від 12.02.2020 року і Коростенським місьрайонним судом Житомирської області вказаний виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача - адвокат Пархомчук С.В. направив до суду відповідь на відзив, в якому просить відзив на позовну заяву залишити без задоволення та задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в повному обсязі, однак суд не бере до уваги та залишає без розгляду відповідь на відзив ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», оскільки позивачем, в порушення вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України, не надано до суду підтвердження надсилання (надання) відповіді на відзив відповідачу ОСОБА_1 .

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із позовної заяви слідує, що 12.02.2020 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №112061 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2000 гривень шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що була зазначена відповідачем у кредитному договорі.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №112061 від 12.02.2020 року за ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 9720,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно дост. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звертаючись до суду з позовом, посилається на те, що кредитний договір №112061 від 12.02.2020 року підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, зазначений ним під час укладання договору.

Однак, на підтвердження вказаного, позивачем не додано будь-яких належних та допустимих доказів щодо підписання кредитного договору саме відповідачем ОСОБА_1 , вказаний факт матеріалами позовної заяви не доведено. Так, у кредитному договорі №112061 від 12.02.2020 року містяться паспортні дані позичальника, які є відмінними від паспортних даних ОСОБА_1 згідно дослідженої в судовому засіданні копії паспорта останнього, що свідчить про невжиття позикодавцем заходів повної ідентифікації особи позичальника та відповідно укладення кредитного договору іншою особою.

Доказів ідентифікації відповідача ОСОБА_1 перед укладенням кредитного договору №112061 від 12.02.2020, зокрема через систему BANK ID або іншу систему ідентифікації фізичної особи, позивачем суду не надано.

Окрім цього, позивач стверджує, що відповідач отримав кредитні кошти в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що була вказана позичальником у кредитному договорі.

Разом з тим, судом встановлено, що матеріалами справи не підтверджується наявність між позивачем та відповідачем кредитних відносин та наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед відповідачем, оскільки відсутні докази видачі відповідачу платіжної картки № НОМЕР_1 .

Так, згідно витребуваної судом інформації від АТ «Акцент-Банк» від 14.10.2025 року №20.1.0.0.0/7-20251009/0138 про підтвердження належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , банком повідомлено про те, що за запитуваними відомостями не вдалося ідентифікувати вказану особу щодо картки №НОМЕР_1 . При цьому, банком також зазначено, що у громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) відкриті рахунки в АТ «А-БАНК» відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що банківська картка №НОМЕР_1 , зазначена у кредитному договорі №112061 від 12.02.2020 року як електронний платіжний засіб для надання коштів позичальнику, на ім`я клієнта ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,не випускалась.

При цьому, позивачем також не доведено, що мобільний номер телефону, зазначений позичальником під час укладання кредитного договору, дійсно закріплений за відповідачем ОСОБА_1 .

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 звертався до Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою №684 від 29.02.2020 року по факту оформлення невідомими особами на ОСОБА_1 онлайн кредиту, що свідчить про своєчасне вжиття відповідачем заходів по інформуванню уповноважених державних органів про факти шахрайського заволодіння коштами кредитодавця.

За приписами ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а й факт передачі грошей.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 року в справі № 194/1126/18. Тобто судова практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною.

Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу приписів ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивач до позовної заяви не надав доказів, які підтверджують отримання кредитних коштів в спосіб та розмірі, зазначеному в позовній заяві. Суд також вважає, що позивачем не надано докази, які підтверджують, що саме відповідач отримав кредитну картку, на яку за кредитним договором перераховано кредитні кошти, що є істотною умовою даного виду договору. Натомість, відомостями АТ «Акцент-Банк» підтверджується, що банківська картка №НОМЕР_1 не належить відповідачу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) і взагалі у відповідача відсутні відкриті рахунки в АТ «А-БАНК».

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про укладення відповідачем кредитного договору з ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та отримання ним кредитних коштів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, то на підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст.207, 526, 634, 1048,1049,1054, 1055 ЦК України, ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Д.О.Бобер