УХВАЛА

Справа № 932/17712/25

Провадження 2-н/932/3067/25

14 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Петунін І.В.., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства "ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне підприємство "ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" звернулось до Шевченківського районного суду міста Дніпра з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Обласного комунального підприємства "ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО", заборгованість за надання житлово-комунальних послуг, що утворились у період часу з листопада 2022 року по серпень 2025 року, у сумі 17007 (сімнадцять тисяч сім )грн 77 (сімдесят сім) коп, заборгованість за абонентське обслуговування за період часу з листопада 2022 по серпень 2025 року у сумі 932 (дев`ятсот тридцять дві) грн 24 (двадцять чотири) коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2025 року справу передано у провадження судді Петуніна І.В.

Як вбачається, з матеріалів справи на виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України судом був зроблений запит щодо отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2011633 від 14.11.2025 року ОСОБА_1 за вказаними параметрами не знайдено.

Згідно відповіді щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери № 2011645 від 14.11.2025 місце реєстрації ОСОБА_1 не знайдено.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

У статті 163 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Зазначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. 4. Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.9, п.11 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику застосування судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 8 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , не зареєстрована та не проживає за адресою, яка вказана в заяві про видачу судового наказу, а саме: АДРЕСА_1 .

Належних доказів фактичного проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою із зазначенням періоду такого проживання до матеріалів заяви не долучено, а також не надано доказів, що вказаний житловий будинок перебуває у її власності, доказів укладення договору надання послуг споживачу.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшов висновку, що у даному випадку заявником не виконано передбаченого ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виникнення або порушення права грошової вимоги заявника боржником, за якою подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 76, 81, 160-165, 258, 259, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Обласному комунальному підприємства "ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО" у видачі судового наказу за заявою про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя І.В. Петунін