ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 521/1436/25
6 листопада 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
судді Маркарової С.В.
за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
відповідач : ОСОБА_2
предмет позову : визнання права власності в порядку спадкування,-
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.
В обгрунтування позовних вимог він послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За життя та у шлюбі батьки були власниками квартири АДРЕСА_1 .
У спірному майні батьки постійно проживали, місце їх проживання було там зареєстровано у встановленому законом порядку.
Після смерті батька, відкрилась спадщина у вигляді спірного майна.
Мати до нотаріуса за оформленням спадщини не зверталась.
За життя остання заповіла все своє майно позивачу.
Відповідач є спадкоємцем відповідної частини квартири батька після його смерті.
Окрім того, після смерті матері він звернувся до державного нотаріусу Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіної К.М. із заявою про прийняття спадщини.
Нотаріальна дія не вчинена через відсутність визначення часток співвласників майна (спадкодавців) у свідоцтві про право власності на житло.
Позивач стверджував, що за таких обставин спадщину неможливо оформити нотаріально, він прийняв її, тому судом може бути застосований до виниклих правовідносин такий винятковий спосіб захисту права як визнання права власності за рішенням суду.
Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надання відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :
Сторони є дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Факт родинних відносин підтверджується свідоцвом про народження серії НОМЕР_1 , не оспорювався учасниками справи.
За життя та у шлюбі батьки були власниками квартири АДРЕСА_1 .
Права власності підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_2 про право власності на квартиру від 17.02.1997.
Набуття майна в період шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 )
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 ).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому частку спірної квартири.
ОСОБА_4 до нотаріуса за оформленням спадщини за життя не звернулась.
За життя остання заповіла все своє майно позивачу, що підтверджується заповітом, реєстровий номер 6-226.
Після смерті матері позивач звернувся в нотаріальному порядку із заявою про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подана позивачем в установлений законом строк.
Нотаріальна дія не вчинена.
Підставою відмови у вчинені нотаріальної дії стала відсутність визначення часток співвласників майна (спадкодавців) у свідоцтві про право власності на житло на спадкову квартиру.
Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 15/2024, оглянутими судом в процесі розгляду справи.
Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначених ст. 1241 ЦК України з матеріалів справи не встановлено.
Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом
Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Заповідач може зобов`язати спадкоємця до вчинення певних дій немайнового характеру, зокрема щодо розпорядження особистими паперами, визначення місця і форми здійснення ритуалу поховання, а також до вчинення певних дій, спрямованих на досягнення суспільно корисної мети.
Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.
При вирішенні спору суд враховує також, що Книга 6 ЦК України «Спадкове право» не визначає визнання права власності на спадщину як спеціальний спосіб захисту прав спадкоємців.
Пунктом 1 частині 2 статті 16 ЦК передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права.
Додатково серед способів захисту саме права власності виокремлено захист права власності (стаття 392 ЦК).
Так, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Законодавством визначений нотаріальний порядок оформлення права на спадщину (глава 89 ЦК).
За пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Верховний Суд у постанові від 31.01.2024, справа 175/654/22 висловив правову позицію, згідно з якою питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Додатково Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що відповідно до статті 392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Так, передумовою для застосування статті 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
Для того аби можна було вважати доведеним, що спадкоємець вичерпав можливості для нотаріального оформлення спадщини отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач повинен довести, що він з об`єктивних причин не має можливості виконати усі вимоги нотаріуса, необхідні для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.
Окрім того, право власності на спадкове майно може бути визнане лише за тими спадкоємцями, які в установлені законом строк та спосіб прийняли спадщину.
Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.
Враховуючи вищевикладене, надані позивачем докази, суд вважає, що позов є доведеним позивачем, останнім правильно обраний виключний спосіб захисту права як визнання права власності в порядку спадкування за рішенням суду, який відповідає змісту відповідного права позивача, системі права.
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-
Позов - зодовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РОНКПП НОМЕР_6 ) право власності порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири за адресою АДРЕСА_2 .
Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначені ст.284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хаджибейського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем, особами, які не брали участь у справі в разі, якщо суд вирішив питання про їхні права в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2025 06.11.25