провадження № 2-о/208/50/25
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Кіблицької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ЗаявникОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 , як сином та матір`ю.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що він, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Його прізвище ОСОБА_4 . В його свідоцтві про народження зазначена матір:ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 .

Його свідоцтво про народження викладене російською мовою. Прізвище його батьків в паспорті громадянина України зазначено як « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 », однак в його паспорті громадянина України прізвище зазначено « ОСОБА_4 », тобто друга літера у його прізвищі не збігається з другою літерою в прізвищах батьків.

У заявника виникла необхідність у встановленні факту родинності з його матір?ю з метою отримання в подальшому права на спадкування за законом та взагалі підтвердити між ними родинний зв?язок.

Тому, заявник, з урахуванням уточненої заяви, просить суд: встановити, що він, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

24 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , вбачається, що « ОСОБА_6 » (мовою оригіналу на російській мові), народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис №743. Батьками зазначені: батько « ОСОБА_7 » (мовою оригіналу); мати « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу) (а.с.21).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого 15 червня 1995 року Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, на першій сторінці прізвище заявника українською мовою записане як « ОСОБА_4 », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу) (а.с.5-6). Також, в матеріалах справи містяться копія картки платника податків, в якому прізвище заявника українською мовою записане як « ОСОБА_4 » (а.с.10).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , виданого 12 листопада 1996 року Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, на першій сторінці прізвище українською мовою записане як « ОСОБА_5 », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу) (а.с.11-12). Також, в матеріалах справи містяться копія картки фізичної особи -платника податків, в якому прізвище ОСОБА_3 українською мовою записане як « ОСОБА_5 » (а.с.14).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_4 , виданого 21 серпня 2001 року Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, на першій сторінці прізвище українською мовою записане як « ОСОБА_5 », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу) (а.с.15-16). Також, в матеріалах справи містяться копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, в якому прізвище ОСОБА_2 українською мовою записане як « ОСОБА_5 » (а.с.18).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 04 травня 1994 року, в якому зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної спільної власності гр. та членам його сім?ї: « ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 » (мовою оригіналу) (а.с.19-20).

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 15723.

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), дійсно є сином ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт родинних відносин, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога заявника про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлені факти та мету їх встановлення, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як сином та матір`ю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Похваліта С. М.