Справа № 700/891/25
Провадження № 2/700/494/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Бесараб Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/891/25, провадження №2/700/494/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», представник позивача адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А H О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8652431, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 345 днів із процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 862,50 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250 грн за кожен день понадстрокового користування. 26.06.2025 року згідно умов Договору факторингу №26/06/25, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступлено право вимоги за договором позики №8652431 від 16.03.2025 року на користь ТОВ «Фінпром Маркет», у відповідності до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №8652431 від 16.03.2025 року. Відповідно до реєстру прав вимог від №26/06/25-01 від 26.06.2025 року сума боргу перед ТОВ «Фінпром Маркет» становить 18990,00 грн. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала належним чином свого зобов`язання, а тому позивач просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 18990 грн, понесені судові витрати, а також витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідач ОСОБА_1 , 09.10.2025 через канцелярію суду направила відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги позивача не визнає повністю, оскільки не надано суду належних та допустимих доказів отримання кредиту позичальником та наявності заборгованості. Крім того, вказує на те, що нарахування пені є незаконним через те, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем. У зв`язку в вищезазначеним, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача 23.10.2025 року звернулася до суду із заявою про зменшення позовних вимог, в якій зазначає, що у зв`язку з отриманням відзиву на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти нарахування пені/неустойки, а також з метою забезпечення ефективного, швидкого та справедливого розгляду справи, позивач кваліфікує відзив на позовну заяву, як заяву про зменшення предмету спору та вважає за доцільне зменшити позовні вимоги на суму пені та просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 8990,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 3990,00 грн. Крім цього, просила здійснити розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали даної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Судом із матеріалів справи встановлено, що 16.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8652431, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 345 днів із процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту.

16.03.2025 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується копією квитанції про перерахунок коштів на рахунок відповідача, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.

26.06.2025 року згідно умов Договору факторингу №26/06/25, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступлено право вимоги за договором позики №8652431 від 16.03.2025 року на користь ТОВ «Фінпром Маркет», у відповідності до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №8652431 від 16.03.2025 року.

Відповідно до реєстру прав вимог №26/06/25-01 від 26.06.2025 року сума боргу перед ТОВ «Фінпром Маркет» становить 8990,00 грн, з яких:

- заборгованість тілом кредиту 5000,00 грн;

- заборгованість за відсотками - 3990,00 грн;

- заборгованість за комісією 0 грн;

- заборгованість за пенею 0 грн.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк», яка була витребувана судом на клопотання представника позивача, картковий рахунок № НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_1 та 16.03.2025 о 09 год. 39 хв. на вказаний картковий рахунок здійснено зарахування коштів в розмірі 5000,00 грн. від FUIB.

ТОВ «Фінпром Маркет» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу відповідач лише частково сплатила позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку до даної позовної заяви, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №8652431 від 16.03.2025, однак умови договору порушила.

Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення.

Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальнику кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором, яка складається з тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн та заборгованості за процентами в сумі 3990,00 грн, а всього 8990,00 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за спірним договором.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн, а також клопотання відповідача про зменшення суми цих витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано договір про надання правової допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» в особі директора Ґедзь Ольги Віталіївни, що діє на підставі Статуту, та адвоката Ткаченко Юлії Олегівни з другої сторони, відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витягу з акту №1-ФП від 04.09.2025, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Ткаченко Ю.О.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витрачений час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та з врахуванням того, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 141, 259, 268, 279, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», представник позивача адвокат Ткаченко Юлія Олегівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором №8652431 від 16.03.2025 року у розмірі 8990,00 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень 00 копiйок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) - у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копiйок ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Садова, 31/33 м.Ірпінь Київська область.

Представник позивача Ткаченко Юлія Олегівна, місцезнаходження: вул. Садова, 31/33 м.Ірпінь Київська область.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ