РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року

м. Рівне

Справа № 564/2605/24

Провадження № 22-ц/4815/1366/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Лукащика Анатолія Петровича та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 23 липня 2025 року, ухвалене в м. Костопіль 23.07.2025 о 12:25 у складі судді Снітчук Р. М., присяжних: Волинця М. І., Ліньової Л. А., дата складання повного тексту рішення 28.07.2025,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про визнання недієздатною його сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над нею опіки та призначення його опікуном сестри. Мотивуючи вимоги своєї заяви, ОСОБА_1 покликався на те, що ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад, має першу групу інвалідності з дитинства, перебуває під спостереженням лікаря-психіатра та потребує постійного підтримуючого лікування. ОСОБА_2 не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. На даний час сестра повнолітня, проживає разом з ним в одному будинку, він опікується нею, забезпечує необхідним доглядом та лікуванням. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , умови проживання задовільні. Інших родичів, які б могли опікуватися нею, немає.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 23 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною.

У задоволенні вимог про встановлення над недієздатною ОСОБА_2 опіки та призначення її опікуном ОСОБА_1 відмовлено.

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово покладено обов`язки зі здійснення над нею опіки на орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області.

Встановлено строк дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною - два роки, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснено положення ч. 4 ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 300 ЦПК України.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслано органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Вважаючи рішення суду незаконним, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області та представник ОСОБА_1 адвокат Лукащик А. П. (кожен окремо) подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лукащик А. П. вказує, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та без всебічного з`ясування обставин справи, рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України. Суд безпідставно послався на висновки Верховного Суду у справі № 641/7190/23 від 28.05.2025, та зробив висновок, що звернення заявника є прагненням уникнути від мобілізації. Його право на відстрочку існувало незалежно від вирішення питання про опіку, на підставі п. 14 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з тих підстав, що сестра ОСОБА_2 є інвалідом першої групи, а інших осіб, які могли б її доглядати, немає. Окільки у судовому засіданні не вирішувалось питання про надання відстрочки від мобілізації, то заявник не подавав до суду висновки ЛКК № 426 від 10.07.2025 року та № 524 від 05.080.225. Усі інші матеріали справи були у суді і потреби у долученні заключень ЛКК не було. Підтвердження доцільності призначення заявника опікуном ОСОБА_3 , на яку міг посилатись суд, а саме п. 10 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" вказано у поданні Органу опіки і піклування. Додаткова підстава для надання відстрочок є безпідставною, оскільки заявник і до подачі позову мав право на відстрочку. Рішення суду порушує права ОСОБА_2 , яка є інвалідом першої групи і недієздатною, а також права заявника, який фактично здійснює постійний догляд на сестрою. Жодна особа, в тому числі Орган опіки і піклування, не може забезпечити такого рівня догляду за ОСОБА_2 , як її рідний брат. Під час розгляду справи ОСОБА_1 наголошував, що немає інших осіб, які могли б доглядати недієздатну сестру, оскільки мати і батько похилого віку і хворіють, окрім цього, батько тривалий час проживає окремо. Рішення суду не відповідає вимогам ст. ст. 55, 60, 63 ЦК України, ст. 9 СК України, положенням Правил опіки та піклування, суперечить практиці Верховного Суду. Просить рішення суду скасувати в частині відмови у призначенні опікуна та ухвалити нове рішення про задоволення заяви повністю.

У своїй апеляційній скарзі Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам ст. 263 ЦПК України. Ухвалюючи рішення, суд сформував висновок, спираючись на обмежений обсяг обставин, що не дозволило всебічно оцінити всі істотні обставини. Суд послався на норми права та практику, яка суперечить усталеним правовим позиціям інших судових інстанції та Верховного Суду України. Суд помилково прийшов до висновку, що подання Органу опіки і піклування не відповідає вимогам ст. 67 Цивільного кодексу України, а також положенням Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Неправильним є висновок про те, що в ході судового розгляду не було визначено інших осіб, які могли б здійснювати догляд за ОСОБА_2 .. Встановлено, що мама через стан здоров`я та похилий вік не може здійснювати догляд за недієздатною дочкою, і це підтверджується висновком ЛКК № 426 ві.10.07.2025 року. Батько ОСОБА_2 , 1957 року народження, тривалий час не проживає разом з дочкою, також похилого віку і через стан здоров`я не може здійснювати догляд за особою з інвалідністю першої групи згідно заключення ЛКК № 524 від 05.08.2025. Батьки підопічної через свій вік та стан здоров`я не можуть забезпечити догляд і лікування недієздатній дочці, і це встановлено при підготовці подання Органу опіки і піклування. Інших близьких родичів, окрім рідного брата, у ОСОБА_2 немає. 18.08.2025 року ОСОБА_1 подав до Органу опіки і піклування висновки ЛКК № 426 ві.10.07.2025 року та «№ 524 від 05.08.2025. Орган опіки і піклування на час розгляду справи у суді не мав відомостей про ці заключення та дізнався про них після вирішення справи судом. Подання Органу опіки і піклування є належним, відповідає вимогам закону, тому відсутні підстави повторно розглядати заяву ОСОБА_1 , оскільки таке звернення кваліфікується як дублетне, адже відповідні обставини встановлені при підготовці первинного подання. Єдиною особою, яка може належно виконувати обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_2 є заявник, що і було зазначено у висновку Органу опіки і піклування. Вищевказані обставини свідчать, що рішення суду першої інстанції має бути скасоване та ухвалене нове судове рішення про задоволення вимог заяви повністю.

Відзивів на апеляційні скарги не надходило.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_2 , 1986 року народження, недієздатною, встановлення над нею опіки не оскаржується, а тому у апеляційному порядку на перевіряється.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено: заявник ОСОБА_1 , 1988 року народження, разом з мамою ОСОБА_4 , 1961 року народження, та сестрою та ОСОБА_2 , 1986 року народження, проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 01.07.2024 .

ОСОБА_2 відповідно до заключення Рівненської міжрайонної спеціалізованої психоневрологічної МСЕК № 136710 серії РВН від 07.08.2008 року є інвалідом дитинства першої групи довічно.

Згідно Висновку лікарської комісії КНП «Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Костопільської міської ради хвора ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 369 від 09.05.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку (епілепсія з частими судомними генералізованими нападами), вираженими змінами особи по епітипу та когнітивним зниженням, що досягає рівня вираженого недоумства. ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Оскаржуваним рішенням визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною та встановлено над нею опіку.

У своїй заяві до суду ОСОБА_1 просив призначити його опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_5 .

Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні його опікуном недієздатної сестри, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів того, що саме він як особа чоловічої статі призовного віку є єдиною можливою кандидатурою опікуна з огляду на відсутність інших осіб з числа родичів першої лінії споріднення, які могли б належно здійснювати обов`язки опікуна над недієздатною особою.

Такий висновок місцевого суду, на думку колегії суддів апеляційного суду, є правильним, відповідає вимогам закону.

Стаття 55 ЦК України визначає, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з ч.4, 5 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів.

Статтею 67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна, а саме: 1) опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.2 ст. 300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих

осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області 27.11.2024 подав до суду з поданням про призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною сестрою ОСОБА_2 .. Обгрунтовуючи подання, Орган опіки та піклування вказував на те, що заявник, який є рідним братом, постійно проживає з ОСОБА_1 , здійснює за нею догляд, створює сестрі необхідні умови для забезпечення її всім необхідним, між членами сім`ї приязні і гармонійні відносини, а тому призначення його опікуном відповідатиме інтересам недієздатної.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вірно зазначив, що висновок Органу опіки і піклування не містить жодних відомостей про інших осіб з числа родичів першої лінії споріднення, які б могли виконувати обов`язки опікуна.

Як видно з Витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 01.07.2024, разом з недієздатною ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , її мама ОСОБА_4 , 1961 року народження.

Також судом встановлено, що батько ОСОБА_2 . ОСОБА_6 ,. 1957 року народження, не проживає разом із сім`єю.

У апеляційних скаргах заявник та Орган опіки і піклування, вказуючи на незаконність рішення, покликаються на те, що батьки недієздатної ОСОБА_2 похилого віку і через стан здоров`я не може здійснювати догляд за особою з інвалідністю першої групи згідно заключень ЛКК КНП «Костопільський центр первинної медичної допомоги» № 524 від 05.08.2025 та № 426 від 10.07.2025 року.

Такі аргументи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки заключень лікарсько-консультативної комісії учасники справи до суду першої інстанції не подавали.

Також вказані висновки ЛКК КНП «Костопільський центр первинної медичної допомоги» № 524 від 05.08.2025 та № 426 від 10.07.2025 року не були предметом дослідження при підготуванні Органом опіки і піклування поданням про призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною сестрою ОСОБА_2 ..

Суд першої інстанції вірно встановив, що обставини, які мають істотне значення при призначенні опікуна, Органом опіки і піклування не досліджувалися і переконливих аргументів, що саме заявник належним чином може забезпечити хвору ОСОБА_2 відповідним доглядом та лікуванням у поданні не наведено, як і не перевірено можливість інших членів сім`ї опікуватися нею.

За ч. 3 ст. 367 ЦПК україни докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У апеляційних скарзах не наведено жодного аргумента, який би спростовував висновки суду першої інстанції.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Лукащика Анатолія Петровича та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук О. С.

Шимків С. С.