Справа № 283/1887/25
провадження №2-о/283/81/2025
У Х В А Л А

17 листопада 2025 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Малинська міська рада Житомирської області (м. Малин пл. Соборна, 6-А)

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що ОСОБА_1 , постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю з 2018 року по день відкриття спадщини, а саме по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2018 року ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з заявником ОСОБА_1 , яка здійснювала за ним догляд, допомогала по господарству, здійснювала придбання продуктів харчування, ліків тощо. Після смерті ОСОБА_2 заявник звернулась до нотаріуса із заявою, щодо прийняття спадщини, однак після закінчення строку для прийняття спадщини отримала Постанову приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, так як вона не може у позасудовому порядку довсти факт спільного проживання із спадкодавцем.

Ухвалою судді від 29.07.2025 року відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні.

29.07.2025 ухвалою суду постановлено витребувати від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Надії Сергіївни належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

01.08.2025 від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Надії Сергіївни на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи № 171/2024 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно даних матеріалів, виявлено наявність заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був посвідчений Гальченко Т.Г. приватним нотаріусом Малинського нотаріального округу Житомирської області 23 липня 2011 року, зареєстрованим за № 1334, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, ключовим показником визначення наявності спору про право у даній справі є наявність заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був посвідчений Гальченко Т.Г. приватним нотаріусом Малинського нотаріального округу Житомирської області 23 липня 2011 року, зареєстрованим за № 1334, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що у справі наявний спір про право на спадщину після смерті спадкодавця, якій має вирішуватись в позовному провадженні.

Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України в окремому чи позовному провадженні в залежності від відсутності (наявності) спору сторін (правовий висновок ВП ВС, викладений у постанові від 18.01.2024 року у справі ЄУН 560/17953/21, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявник просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, таким чином наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Вищевикладене не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 258,261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Малинська міська рада Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана 17.11.2025.

Суддя