Справа № 139/721/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Кагляк С.А.,

розглянувши в підготовчому засіданні в селище Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якої дії її представник адвокат Радамовський М.М. (повноваження на а.с.22) звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації нерухомого майна.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке в тому числі складається з земельних ділянок, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2350 га, кадастровий номер: :02:001:0030 та площею 0,1150 га, кадастровий номер: :02:001:0029, що розташовані на території Мурованокуриловецької селищної ради (с.Кукурівка) Могилів-Подільського району Вінницької області, які були передані йому у власність на підставі рішення виконавчого комітету Жванської сільської ради №4 від 07.02.1994 року. Позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті батька, спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Спадкоємицею за законом є її мати дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка від належної їй обов`язкової частки у спадковому майні відмовилась, про що подала до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. відповідну заяву. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не в змозі, у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на завершення приватизації на зазначені вище земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27.10.2025 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Долі Т.І. належним чином завірену копію спадкової справи № 57/2024, заведену щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Радамовський М.М., 20.11.2025 року подав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.38).

Відповідач копію ухвали від 27.10.2025 та доданих до неї матеріалів отримав 28.10.2025, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 39).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Жван Могилів-Подільського району Вінницької області помер ОСОБА_2 (а.с.7).

При житті, 12 грудня 2018 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 (зворот а.с.35).

07 лютого 1994 року ОСОБА_2 рішенням №4 виконавчого комітету Жванської сільської ради №4 від 07.02.1994 року «Про заяви громадян про передачу у приватну власність земельних ділянок, що раніше були надані їм для користування» було передано земельну ділянку загальною площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.17).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість актів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч.ч.1,2 ст. 323 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Копією заповіту (зворот а.с.35), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.7), довідкою старости Жванського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 15.10.2025 за №222 (а.с.19), свідоцтвом про народження (а.с.8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

З довідки старости Жванського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 15.10.2025 за №222 вбачається, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 разом із ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 .

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №57/2024, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 єдина спадкоємиця за заповітом, яка прийняла спадщину подавши 12.03.2024 року в нотаріальну контору заяву про її прийняття. При цьому, інший спадкоємець за законом ОСОБА_3 від прийняття обов`язкової частки в спадщині відмовилася, подавши 12.03.2024 року нотаріусу відповідну заяву.

Таким чином, позивач єдина спадкоємиця за заповітом яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний тому житловий будинок та земельні ділянки.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК України).

Як уже встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Жванської сільської ради №4 від 07.02.1994 року «Про заяви громадян про передачу у приватну власність земельних ділянок, що раніше були надані їм для користування» ОСОБА_2 було передано земельні ділянки загальною площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства

Згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Стаття 6 Земельного кодексу України № 561 від 18.12.1990, який був чинний на час видання даного рішення сільської ради, передбачала, що громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Передача земельних ділянок у власність громадян провадилася місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передавалися у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу.

На підставі наведених законодавчих норм і зазначеного рішення виконавчого комітету Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_1 замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Після виготовлення технічної документації зазначені земельні ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі та їм присвоєно кадастрові номери :02:001:0029 та :02:001:0030.

Рішенням 66 сесії 8 скликання Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №3413 від 09.05.2025 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, код КВЦПЗ (01.03), на території Мурованокуриловецької селищної ради (с.Кукурівка) Могилів-Подільського району Вінницької області площею 0,2350 га, кадастровий :02:001:0030, для ведення особистого селянського господарства код КВЦПЗ (01.03), на території Мурованокуриловецької селищної ради (с.Кукурівка) Могилів-Подільського району Вінницької області площею 0,1150 га, кадастровий :02:001:0029, переданих у власність ОСОБА_2 відповідно до рішення виконавчого комітету Жванської сільської ради №4 від 07.02.1994 року (а.с.12,13).

Як вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. №108/01-16 від 03.06.2025, право власності на вказані земельні ділянки ОСОБА_2 не зареєстрував (а.с.11).

Керуючись приписами п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом померлого ОСОБА_2 , звернулася з заявою від 01.08.2025 до Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про передачу їй вищезазначених спадкових земельних ділянок, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документ на дані земельні ділянки.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (у редакції чинній на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Разом з тим, на сьогоднішній день, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а відповідними органами відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та реєстрації права власності на землю на ім`я спадкоємця.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на землю на своє ім`я спадкоємця.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422, 40 грн (а.с.20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 1216,1218, 1223, 1225 ЦК України, ст. 125 ЗК України (в редакції станом на 25.12.2023), ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2350 га, кадастровий номер :02:001:0030, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, та земельної ділянки площею 0,1150 га, кадастровий номер :02:001:0029, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Мурованокуриловецької селищної ради (с.Кукурівка) Могилів-Подільського (колишнього Мурованокуриловецького) району Вінницької області, шляхом здійснення ОСОБА_1 усіх необхідних дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на дані земельні ділянки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада, Могилів-Подільського району Вінницької області, , місцезнаходження: с-ще Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45, Могилів-Подільського району Вінницької області.

Рішення складено 26.11.2025.

Суддя: