Справа № 751/5351/25
Провадження № 2/732/525/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2025 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Ейс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача Тараненко Артем Ігорович, діючи на підставі довіреності від 29.05.2025, звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 529218518 від 02.12.2021 у розмірі 25 422, 20 грн. Також представник позивача просить стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн та 7 000 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова Діденка А.О. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Городнянського районного суду Чернігівської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 02.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 529218518 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7M6J8. Згідно з умовами кредитного договору 02.12.2021 відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн на банківську картку, яку вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 25 422,20 грн та складається з: 8 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту та 17 422,20 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ „Таліон Плюс було укладено договір факторингу №28/1118-01, внаслідок чого право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Таліон Плюс. 05.08.2020 між ТОВ „Таліон Плюс та ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс було укладено договір факторингу № 05/0820-01. Право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн фінанс. 29.05.2025 між ТОВ „Онлайн Фінанс та ТОВ „Фінансова компанія „Ейс укладено договір факторингу № 29/05/25-Е. Відповідно до умов договору до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .
18 серпня 2025 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо заочного рішення (а.с.7).
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином (а.с. 128), відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено у статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, встановив таке.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Матеріалами справи підтверджується, що 02 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 529218518. На підставі укладеного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Сума кредитного ліміту це максимальна сума кредиту, який протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядження позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 8000,00 гривень одразу після укладення договору, який має бути повернено до 03.12.2021. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку дії договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.34-38).
Відповідно до довідки ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога № 529218518/2305202Э від 23.05.2025 встановлено, що на виконання кредитного договору № 529218518 від 02.12.2021, укладеним між позичальником ОСОБА_1 та кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога, встановлено, що 02.12.2021 о 17:03:43 на картку ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , було перераховано 8000,00 грн (а.с.93).
На підставі укладеного між ТОВ „Таліон Плюс та ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ „Таліон Плюс набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 529218518 від 02.12.2021 (а.с.74-86). Надалі між ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс та ТОВ „Таліон
Плюс було укладено договір факторингу № 05/0820-01 і право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс (а.с.65-73).
Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача.
Оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі та укладеному договорі, то висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню .
Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 137 ЦПК з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу.
Керуючись ст.ст.11, 16, 536, 549, 625, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України та на підставі ст.ст. 12-13, 43, 82, 89, 128, 130, 131, 141, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-284, 353-354 ЦПК України, суд, -
Направити ОСОБА_1 листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Карпинська Н.М.