ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/757/25

Головуючий у першій інстанції Майборода С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1359/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Акцент-Банк

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Акцент-Банк на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі судді Майбороди С.М. від 10 червня 2025 року, місце ухвалення рішення м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення 13 червня 2025 року, у справі за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року АТ Акцент-Банк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором АЗКЗСТ15 від 11.05.2021 року в розмірі 209 901 грн. 36 коп. В обґрунтування вимог заявленого позову АТ Акцент-Банк вказувало, що ОСОБА_1 звернувся до АТ А-Банк щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк.11.05.2021 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав із банком кредитний договір АЗКЗСТ15, щодо надання йому кредиту в розмірі 100 000 грн. строком на 36 місяців, тобто, до 10.05.2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. За доводами позивача, кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Згідно із ч. 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач стверджував, що він свій обов`язок виконав повністю, та надав позичальнику кредит, згідно із умовами кредитного договору. За доводами позивача, у відповідності до п.п.3-5 кредитного договору (заяви клієнта, далі - кредитний договір), ліміт цього договору: 100 000 грн. на поповнення обігових коштів, зі строком повернення до 10.05.2024 року, терміном на 36 місяці. Згідно п.6 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 75,00 річних. Відповідно до п.7, позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0.00 грн. Станом на 10.03.2025 року, заборгованість відповідача за даним кредитним договором становила суму в розмірі 209 901 грн. 36 коп., яка складається із: 95 376 грн. 15 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 114 525 грн. 21 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 0, 00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; 0 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання в добровільному порядку не виконані, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.06.2025 року позовні вимоги АТ Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Акцент-Банк 95 376 грн. 15 коп. заборгованості за кредитним договором АЗКЗСТ15 від 11.05.2021 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Акцент-Банк 1 144 грн. 55 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі АТ Акцент-Банк просить скасувати рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, в частині відмови судом у задоволенні позовних вимог, та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору. Доводи апеляційної скарги АТ Акцент-банк вказують, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року ухвалено судом із порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В доводах апеляційної скарги АТ Акцент-Банк зазначає, що головними посиланнями в рішенні суду від 10.06.2025 року є: 1. В Анкеті-Заяві відсутня процентна ставка та інші суттєві умови кредиту. 2. Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору. 3. Умови і Правила не підписувались і не є частиною кредитного договору. Доводи апеляційної скарги стверджують, що позивач не посилався на вказані докази, і суд першої інстанції помилково вважав укладений із відповідачем договір - договором за програмою кредитна картка (поточний рахунок з кредитним лімітом), оскільки в даній справі є окремий кредитний договір, підписаний відповідачем, з усіма суттєвими умовами кредиту, такими, як відсоткова ставка, строк, розмір, тощо. Натомість, позивачем до позовної заяви було долучено наступні документи: 1. Анкета-Заява про приєднання до УтП - підтверджує звернення клієнта до банку щодо банківських послуг та належне проходження ідентифікації та верифікації. 2. Заява на погодження удосконаленого електронного підпису - підтверджує погодження між сторонами використання УЕП. 3. Паспорт споживчого кредиту Швидка готівка - підтверджує роз`яснення умов кредиту у відповідності до Закону України Про споживче кредитування. 4. Заява про надання послуги Швидка готівка - це і є кредитний договір. 5. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту - додаток до кредитного договору. 6. Меморіальний ордер - підтверджує факт видачі кредиту. 7. Банківська виписка - підтверджує факт погашення (чи відсутності такого) кредиту. Договір підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року по справі №524/5556/19 (стосовно підпису), дана судова практика у цій категорії справ є незмінною. Апелянт звертає увагу, що відповідно до статті 12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.6 ч.1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме - його зазначено особисто відповідачем в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яку він підписав власноруч.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача АТ Акцент-банк відповідач ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу АТ Акцент-банк на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.06.2025 року, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За даних обставин, оскільки рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, в частині задоволення судом позовних вимог АТ Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення на користь АТ Акцент-Банк 95 376 грн. 15 коп. заборгованості за кредитним договором АЗКЗСТ15 від 11.05.2021 року, що є заборгованістю за тілом кредиту, апелянтом не оскаржується, то відповідно до положень ч.1 статті 367 ЦПК України, у вказаній частині рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року апеляційним судом не переглядається.

В судове засідання апеляційного суду сторони справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, просили провести розгляд даної справи за їх відсутності. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.09.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до АТ Акцент-банк з метою отримання банківських послуг (а.с.9).

На підтвердження вимог заявленого позову АТ Акцент-банк надано копію заяви про надання послуги Швидка готівка № АЗКЗСТ15 від 11.05.2021 року про надання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 100 000 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 на рік. У заяві зазначено, що … 11.05.2021 10.10 підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг. (а.с.12-13). Також позивачем надано копію паспорта споживчого кредиту Швидка готівка, в якому зазначається про надання кредиту в розмірі 100 000 грн., на строк 36 міс., зі сплатою річних відсотків у розмірі 75, щомісячного платежу. В даному паспорті зазначено, що … 11.05.2021 10.10 підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг. (а.с.10-11). Позивачем також надано копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. У вказаній зазначено: …11.05.2021 10.10 підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг. (а.с.14).

На підтвердження отримання кредитних коштів та користування ними позивачем надано роздруківку розрахунку заборгованості за договором № АЗКЗСТ15 від 11.05.2021 року, укладеним між АТ Акцент-банк та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 10.03.2025, і вказаний документ не містить в собі підпису уповноваженого представника позивача (а.с.15-17), роздруківку меморіального ордера від 11.05.2021 року на суму 100 000 грн., в якому платником зазначено: АДЕЄМІ ОЛУВА ТОБІ САНДЕЙ, отримувачем зазначено: Онлайн кеш-кредит, без підписів уповноважених осіб та без штампа банку (а.с.18), копію виписки по кредиту відповідача (а.с.19-22).

У матеріалах справи наявна копія довідки по Log-Файлам щодо запитів кредитування по клієнту ОСОБА_2 (період за дату підписання договору 11.05.2021), із зазначенням РНОКПП, дати, номера телефону, IP адреси, пристроїв (а.с.89).

Як вбачається із копії посвідки на постійне проживання, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) отримав посвідку на проживання 12.02.2020 року.

Згідно рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, частково задовольняючи вимоги заявленого до відповідача позову, а саме, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ Акцент-Банк до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що, як слідує із досліджених матеріалів справи, сторонами укладеного договору у письмовій формі не було узгоджено використання простого електронного підпису. При цьому, суд першої інстанції вказав, що жодних доказів на підтвердження того, чи дійсно ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту та заяву про надання послуги Швидка готівка у вказаний спосіб, позивачем суду не надано. Судом першої інстанції також у рішенні зазначено, що як в паспорті, так і у заяві та таблиці вказано один час підписання, що є сумнівним, з огляду на необхідність ознайомлення з текстом складених документів. При цьому, надана довідка з Log-Файлами не доводить здійснення відповідачем підпису вказаних документів у визначений в них час. При розгляді даної справи, судом першої інстанції було враховано, що відповідач є громадянином іншої держави, отримав посвідку на проживання в 2020 році, і у зв`язку із даними обставинами, суд першої інстанції погодився із доводами сторони відповідача, що відповідач не в повній мірі володіє українською мовою, а отже, не може бути в повній мірі проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладено у 2021 році. При цьому, визначений розмір відсотків є явно несправедливим та значно перевищує розмір отриманого кредиту. Із врахуванням встановлених по справі обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідача, в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 114 525 грн. 21 коп. Виходячи із тієї обставини, що відповідач не заперечує отримання кредитних коштів у розмірі 100 000 грн., та визнає вимоги заявленого до нього позову, в частині стягнення боргу в розмірі 95 376 грн. 15 коп., суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладено судом на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, позовні вимоги задоволено на 45,44 %, у зв`язку з чим, судом стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 144 грн. 55 коп.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, у оскаржуваній апелянтом частині, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги АТ Акцент-Банк відносно того, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року ухвалено судом із порушенням норм матеріального права та є таким, що підлягає скасуванню, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги АТ Акцент-Банк зазначає, що головними посиланнями у рішенні суду від 10.06.2025 року є: 1. В Анкеті-Заяві відсутня процентна ставка та інші суттєві умови кредиту. 2. Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору. 3. Умови і Правила не підписувались і не є частиною кредитного договору. Доводи апеляційної скарги стверджують, що позивач не посилався на вказані докази, і суд першої інстанції помилково вважав укладений із відповідачем договір - договором за програмою кредитна картка (поточний рахунок з кредитним лімітом), оскільки в даній справі є окремий кредитний договір, підписаний відповідачем, з усіма суттєвими умовами кредиту, такими, як відсоткова ставка, строк, розмір, тощо. Натомість, позивачем до позовної заяви було долучено наступні документи: 1. Анкета-Заява про приєднання до УтП - підтверджує звернення клієнта до банку щодо банківських послуг та належне проходження ідентифікації та верифікації. 2. Заява на погодження удосконаленого електронного підпису - підтверджує погодження між сторонами використання УЕП. 3. Паспорт споживчого кредиту Швидка готівка - підтверджує роз`яснення умов кредиту у відповідності до Закону України Про споживче кредитування. 4. Заява про надання послуги Швидка готівка - це і є кредитний договір. 5. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту - додаток до кредитного договору. 6. Меморіальний ордер - підтверджує факт видачі кредиту. 7. Банківська виписка - підтверджує факт погашення (чи відсутності такого) кредиту. Договір підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року по справі №524/5556/19 (стосовно підпису), дана судова практика у цій категорії справ є незмінною. Апелянт звертає увагу, що відповідно до статті 12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.6 ч.1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме - його зазначено особисто відповідачем в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яку він підписав власноруч.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із приписами ч.1 статті 15, ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Правилами ч.1 статті 627 ЦК України регламентовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч.1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України).

Положеннями ч.2 статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно приписів статей: 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а відповідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію.

Згідно із п.6 ч.1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію).

Відповідно до ч.3 статті 11 Закону України Про електронну комерцію, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно із ч.6 статті 11 Закону України Про електронну комерцію, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 статті 11 Закону України Про електронну комерцію, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України Про електронну комерцію визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із доводів позовної заяви, в обґрунтування вимог заявленого позову, позивач АТ Акцент-Банк, зокрема, вказував, що ОСОБА_1 звернувся до АТ А-Банк щодо отримання банківських послуг та підписав Анкеті-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк. 11.05.2021 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав із банком кредитний договір АЗКЗСТ15, щодо надання йому кредиту в розмірі 100 000 грн., строком на 36 місяців, тобто, до 10.05.2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. (кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). За доводами позивача, банк свій обов`язок виконав повністю, та надав позичальнику кредит, у відповідності до умов укладеного кредитного договору.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.09.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до АТ Акцент-банк з метою отримання банківських послуг (а.с.9).

На підтвердження вимог заявленого позову АТ Акцент-банк надано суду: копію заяви про надання послуги Швидка готівка № АЗКЗСТ15 від 11.05.2021року про надання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 100 000 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 на рік (а.с.12-13); копію паспорта споживчого кредиту Швидка готівка, в якому зазначається про надання кредиту в розмірі 100 000 грн., на строк 36 міс., зі сплатою річних відсотків у розмірі 75, щомісячного платежу (а.с.10-11); копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.14).

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у кожному із вказаних вище документів, як доказ підпису відповідача, зазначено: … 11.05.2021 10.10 підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг., що суперечить визначенню електронного цифрового підпису, регламентованому п.6, п.12 ч.1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію.

На підтвердження отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем, стороною позивача було надано роздруківку розрахунку заборгованості за договором № АЗКЗСТ15 від 11.05.2021 року, укладеним між АТ Акцент-банк та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 10.03.2025. Вказаний документ не містить в собі відповідного підпису уповноваженої позивачем особи (а.с.15-17). Також позивачем надано суду роздруківку меморіального ордера від 11.05.2021 року на суму 100 000 грн., в якому платником зазначено: АДЕЄМІ ОЛУВА ТОБІ САНДЕЙ, отримувачем зазначено: Онлайн кеш-кредит, без підписів уповноважених осіб та без штампа банку (а.с.18), копію виписки по кредиту відповідача (а.с.19-22).

У матеріалах справи наявна копія довідки по Log-Файлам щодо запитів кредитування по клієнту ОСОБА_2 (період за дату підписання договору 11.05.2021), із зазначенням РНОКПП, дати, номера телефону, IP адреси, пристроїв (а.с.89). У вказаній довідці у стовпчику Дата відображено сім записів за 11.05.2021 рік, із зазначенням фіксованого часу. При цьому, час 11.05.2021 о 10.10 - підтвердження простим електронним підписом, згідно наданих позивачем документів, відсутній у даних записах.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково вважав укладений із відповідачем договір - договором за програмою кредитна картка (поточний рахунок з кредитним лімітом), оскільки в даній справі є окремий кредитний договір, підписаний відповідачем, з усіма суттєвими умовами кредиту, такими, як відсоткова ставка, строк, розмір, тощо. За доводами апелянта, заява на погодження удосконаленого електронного підпису - підтверджує погодження між сторонами використання УЕП.

З даного приводу необхідно зазначити, що вказаний вище документ, складений від імені ОСОБА_1 , у матеріалах даної цивільної справи, відсутній.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року відносно того, що стороною позивача АТ Акцент-Банк не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження доводів позовної заяви відносно узгодження між сторонами у письмовій формі використання простого електронного підпису, а також на підтвердження наявності обставин підписання відповідачем ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту та заяви про надання послуги Швидка готівка у вказаний позивачем спосіб.

В доводах апеляційної скарги АТ Акцент-Банк зазначає, що головними посиланнями в рішенні суду першої інстанції від 10.06.2025 року є: 1. В Анкеті-Заяві відсутня процентна ставка та інші суттєві умови кредиту. 2. Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору. 3. Умови і Правила не підписувались і не є частиною кредитного договору. При цьому, доводи апеляційної скарги стверджують, що позивач не посилався на вказані докази, і суд першої інстанції помилково вважав укладений із відповідачем договір - договором за програмою кредитна картка (поточний рахунок з кредитним лімітом).

Апеляційний суд вважає, що вказані вище доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, у оскаржуваній апелянтом частині, оскільки зазначених у апеляційній скарзі посилань рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, в собі не містить.

При розгляді даної справи судом було враховано ту обставину, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим, до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ, тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. Із врахуванням наведеного, всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 01.02.2023 року у справі № 199/7014/20.

У контексті приписів вказаних вище норм права, які регулюють спірні правовідносини, та фактичних, документально підтверджених обставин справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року про відсутність підстав для задоволення вимог заявленого АТ Акцент-Банк позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у оскаржуваній апелянтом частині, а саме, в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми загального залишку заборгованості за процентами в розмірі 114 525 грн. 21 коп.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ Акцент-Банк до ОСОБА_1 , в частині стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що матеріалами справи підтверджено, що сторонами даного спору у письмовій формі не узгоджено використання простого електронного підпису. При цьому, судом зазначено, що жодних доказів на підтвердження того, чи дійсно ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту та заява про надання послуги Швидка готівка у вказаний спосіб, позивачем суду не надано. Крім того, як в паспорті, так і в заяві та у таблиці вказано один час підписання, що, на думку суду першої інстанції, є сумнівним, з огляду на необхідність ознайомлення з текстом складених документів. Надана довідка з Log-Файлами не доводить здійснення відповідачем підпису вказаних документів у визначений в них час. Також при розгляді даного спору по суті судом першої інстанції враховано, що відповідач є громадянином іншої держави, отримав посвідку на проживання у 2020 році, у зв`язку з чим, суд першої інстанції погодився із доводами сторони відповідача, що ОСОБА_1 не в повній мірі володіє українською мовою, а отже, не може бути в повній мірі проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у 2021 році. При цьому, визначений розмір відсотків є явно несправедливим та значно перевищує розмір отриманого кредиту. Із врахуванням норм права, які регламентують спірні правовідносини та встановлених у справі обставин, які є документально підтвердженими, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову, та відповідно, про відмову в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Акцент-Банк, в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в розмірі 114 525 грн. 21 коп. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.06.2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ Акцент-Банк 95 376 грн. 15 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 10.06.2025 року, у оскаржуваній апелянтом частині, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих фактичних обставин, документально підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи, і на які учасники справи посилались, як на підставу своїх доводів та заперечень.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Акціонерного товариства Акцент-Банк - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.06.2025 року, у оскаржуваній апелянтом частині, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Акцент-Банк - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: