2-з/465/130/25
У Х В А Л А

/про відмову у забезпеченні позову/

"04" листопада 2025 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Коліщук З.М., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач, в особі свого представника звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №248341, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 29.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суми боргу у розмірі 23 225 грн. до ухвалення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заяви покликається на те, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця від 23.07.2025 року по вказаному виконавчому провадженню звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача. З огляду на зазначене, якщо не зупинити стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса, приватний виконавець стягне суму боргу разом з основною винагородою виконавця та витратами на проведення виконавчих дій в примусовому порядку і позивачу, у разі задоволення позову, доведеться стягувати ці грошові кошти з відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в судовому порядку.

Враховуючи викладене, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі задоволення її позову.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Долідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Пункт 6 ч.1 ст.150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом спору між сторонами є виконавчий напис №248341, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 29.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суми боргу у розмірі 23 225 грн.

З метою забезпечення виконання рішення суду позивач звернулася із заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що у разі задоволення її позову буде допущено істотне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим, позивачкою в обґрунтування поданої заяви не наведено суду жодних належних та допустимих доказів чи обставин, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Наявність самого по собі позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Разом з тим, наявність виконавчого напису нотаріуса не може свідчити, що відбувається процес примусового стягнення заборгованості, оскільки до заяви про забезпечення позову позивачем не додано ні копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ні оскаржуваного виконавчого напису, ні будь-яких інших доказів, які б підтверджували необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суддя дійшла висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Коліщук З.М.