Справа № 669/886/25
Провадження № 2/669/441/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючого судді Бараболі Н.С.,

з участю: секретаря судового засідання Хитрун А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2025 року Товариство із обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 7525,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 , 17.11.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 17.11.2024-100000448. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.11.2024 року, строком на 155 днів.

Проте, в порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 7525,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2 500,00 грн, по процентам в розмірі 3100,00 грн, комісії 675,00 грн, неустойки 1250,00 грн.

Тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 16.10.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив суд розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач відзиву на позов та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини.

Так, 17 листопада 2024 року між сторонами укладено кредитний договір № 17.11.2024-100000448, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4149-51XX-XXXX-11141.

Згідно із умовами договору сума кредиту 2500,00 грн, строк, на який надається кредит - 155 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 20 квітня 2025 року. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 225 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,97% (денна процентна ставка) = (3775 /2500) / 155 * 100%. Неустойка 37,50 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Пропозицію про укладення кредитного договору та заявку підписано одноразовим ідентифікатором Е924.

Підписання вказаного договору та паспорта споживчого кредиту електронним підписом відповідачем свідчить про його обізнаність з умовами кредитування.

На виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 2500,00 грн шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи іPay.ua.

Окрім того, з матеріалів справи видно, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши на платіжну карту відповідача № 4149-51XX-XXXX-1141 суму кредиту 2500,00 гривень. Вказане підтверджується випискою по рахунку та листом АТ «Райффайзен Банк», який є банком емітентом даної платіжної картки.

Відповідач не виконував грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 7525,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2500,00 грн, по процентам в розмірі 3100,00 грн, комісії 675,00 грн, неустойки 1250,00 грн.

Даний розрахунок стороною відповідача не спростований.

Пунктом 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК).

Положеннями ст.526ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України«Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид Електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість.

У даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитом.

Поряд із зазначеним, позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 1250,00 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з таких підстав.

Згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також Законом № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших у виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Із зазначеного видно, що законодавець звільнив позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 та такі нарахування підлягають списанню.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 6275,00 грн .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору. Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 7525,00 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення звідповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 6275,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2020,00 грн, виходячи з обрахунку: (6275,00 грн (розмір задоволеного позову) х 2422,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 7525,00 грн (сума пред`явленого позову).

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ - 37356833) заборгованість за кредитним договором № 17.11.2024-100000448 від 17 листопада 2024 року в розмірі 6275,00 (шість тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2500,00 грн., заборгованість по процентах в розмірі 3100,00 грн., заборгованість зі сплати комісії в розмірі 675,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2020,00 (дві тисячі двадцять) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ