Провадження № 2-о/932/219/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра Потоцька С.С., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Дніпра надійшла зазначена заява, в якій заявники просять розірвати шлюб за заявою подружжя.

При ознайомленні з матеріалами заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам до такої заяви, які передбачені ст.293, 294 ЦПК України та ст.109 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом

Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину(дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Отже, відповідно до вказаних норм права до суду в порядку окремого провадження може бути подана тільки спільна заява подружжя про розірвання шлюбу, які мають дітей.

Крім того, вона подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений. Отже, договір між подружжям про розмір аліментів на дитину повинен бути поданий до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Положеннями п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суддя дійшов висновку, що із поданої заяви не встановлено, що заявники можуть звернутися в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК, оскільки від шлюбу спільних дітей не мають.

Суд зазначає, що справа про розірвання шлюбу між подружжям повинна розглядатись в порядку позовного провадження, якщо існує спір. А за спільною заявою подружжя, які не мають дітей, та відсутній спір між подружжям, шлюб може бути розірвано в органах РАЦС в порядку ст. 107 СК України. Якщо ж один з подружжя не бажає добровільно звернутись в РАЦС із заявою, то інший з подружжя має право звернутись з позовною заявою про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 2ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.19,186ч. 1 п. 1,258-261,293,353-355 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Роз`яснити заявникам, що вони мають право звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу в загальному порядку, або якщо відсутній спір між подружжям, шлюб може бути розірвано в органах РАЦС в порядку ст. 107 СК України.

Ухвала може бути оскаржена в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.С. Потоцька