Справа № 571/2793/25
Провадження № 2/571/571/2025
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Верзун О.П.,

за участю секретаря судового засідання Шупрудько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Діджи фінанс» звернувся до Рокитнівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Просить стягнути відповідача 44000 грн. заборгованості за кредитним договором, а саме: 10 000,00 грн.- за тілом кредиту, 33 000,00 - за відсотками, 1000,00 грн.- за комісійними винагородами. Крім того, просить стягнути судові витрати на правничу допомогу в сумі -5000,00 грн. та 2422,40 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2021 р. в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» відповідачем подано заявку на отримання кредиту №101569857. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на веб сайті ТОВ «Мілоан».

До укладення договору відповідач отримав проект договору з додатками та ознайомився з умовами та правилами, отримав інформацію про споживчий кредит.

Підписання договору здійснювалось електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на мобільний телефонний номер, вказаний позичальником.

Таким чином,10.06.2024 відповідач уклав Договір про споживчий кредит з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10 000 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

30 вересня 2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №09Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №101569857 від 10.06.2021. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

29.10.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про перехід до спрощеного провадження з викликом сторін, яке залишено без задоволення.

Також, 29.10.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов відповідно до якого заперечує щодо заборгованості за кредитним договором частково, зокрема заборгованість за тілом кредиту та комісією визнається повністю, за відсотками частково, в сумі 3000 грн., тобто в межах строку кредитування -30 днів. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем завищено у 2,5 рази витрати на правничу допомогу, у яких просив відмовити в частині.

Отже, суд вирішив спір за наявними у справі доказами, з врахуванням письмових доводів та заперечень сторін.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є зобов`язальними правовідносинами з приводу одержання та повернення кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України, України «Про споживче кредитування».

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 10.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відпровідачем укладено договір про споживчий кредит №101569857 відповідно до умов якого, сума кредиту становить 10 000 грн., кредит надається строком на 30 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 10.07.2021, комісія за надання кредиту 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 3000 грн., які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п.5 Паспорту споживчого кредиту, позичальник може продовжити срок кредитування від 3 до 15 днів на умовах п. 2.3.1.1 договору, сплативши комісію від 3 до 10 %. Проте, доказів пролонгації договору матеріали цивільної справи не містять ( п. 2.3.2 договору).

У підтвердження належного виконання договору, позивач надав платіжне доручення 28587019 від 10.06.2021, згідно з яким ОСОБА_1 перераховано ТОВ «Мілоан» 10000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 *04

Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. За розрахунком ТОВ «Мілоан», в результаті неналежного виконання зобов`язання утворилась заборгованість, яка станом на 08.09.2021 становить: 10000 грн. по тілу кредиту, 33000грн. по відсотках, 1000грн. по комісії.

Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення, на час відступлення прав вимоги за Договором №101569857 вбачається, що за період з 10.06.2021 року по 10.07.2021 року відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитом згідно п.п. 1.5.2. Договору, сума яких становила 100 грн. за кожен день. Починаючи з 11.07.2021 по 08.09.2021 нарахування процентів здійснювалось згідно п.п.1.6 Договору в сумі 90 грн.

30.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги №09Т, за яким на умовах встановлених договором, первинний кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

Як вбачається із Витягу з Додатку до Договору факторингу №09Т від 30.09.2021 до нового кредитора - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», який є позивачем у справі перейшло право вимоги до відповідача у сумі 44000 грн.

Заборгованість відповідачем не погашена.

Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ч.1ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Позивач надав докази, які підтверджують факт домовленості ТОВ «Мілоан» і відповідачем про надання кредиту і його повернення у визначенні строки зі сплатою визначених відсотків, та скріплення цієї угоди у визначений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб, а відповідач не спростувала даного факту.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора від ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржника перейшли до позивача, і він набув право вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з с.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1000 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку.

За умовами договору про споживчий кредит №101569857 від 10.06.2021 року сторони погодили термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) до 10.07.2021 року.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до наступного висновку.

При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору про споживчий кредит №120785 від 21.01.2020 року, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Відповідно до договору про споживчий кредит №101569857 від 10.06.2021 року, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). У випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації (п.2.3.1.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації договору надання кредитних коштів №101569857 від 10.06.2021 року матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація, за умовами договору, мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який було визначено у пункті 1.3 договору про споживчий кредит №101569857 від 10.06.2021 року.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит №101569857 від 10.06.2021 року становить 3000 грн (10000х1%х30 днів), та підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не повернув кредит у розмірі 10000 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит №101569857 від 10.06.2021 року у розмірі 14000 грн., з яких 10000 грн. - сума боргу за тілом кредиту, 1000 грн. - комісія з надання кредиту, та 3000 грн. - відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування - 30 днів з моменту отримання кредиту, які були узгоджені та нараховані їй за 30днів з моменту отримання кредиту.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №101569857 від 05.09.2025 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. на підставі: копії договору про надання правничої допомоги, з детальним описом робіт (наданих послуг), копією акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг).

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 770,56 грн., що складає 31,81 % від суми сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 1590,50грн. (пропорційно задоволеним вимогам).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. заборгованості за кредитним договором №101569857 від 10.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» 770,56 грн.(сімсот сімдесят) гривень 56 коп. судового збору та 1590,50 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень 50 копійок на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони :

Позивач ТОВ «Діджи фінанс»:юридична адреса: 04112, місто Київ, вул. авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОККП НОМЕР_2 .

Суддя: