Справа № 142/372/24
Провадження № 22-ц/801/2199/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокуСправа № 142/372/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретарів судового засідання Ходакової М. Г., Литвин Ю. О.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Акрабової Ольги Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2025 року, постановлене у складі судді Гринишиної А. А. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 , діючи у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2010 року у справі № 2-3770/10 розірвано шлюб між заявницею та ОСОБА_4 , зареєстрований 26 травня 2007 року, під час перебування у якому них народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Згідно із зазначеним рішенням суду і заявниця, і ОСОБА_4 на момент ухвалення судом рішення про розірвання їх шлюбу фактично створили інші сім`ї.

З січня 2010 року заявниця почала проживати сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживала з ним в зазначеному статусі до реєстрації їх шлюбу 14 травня 2022 року.

Протягом вказаного періоду із 2-річного віку донька заявниці проживала разом з матір`ю та ОСОБА_5 .

Згодом ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_5 та заявниці народився син ОСОБА_6 .

Із початку спільного проживання до реєстрації їх шлюбу між заявницею та ОСОБА_5 існували стійкі сімейні відносини, які виражалися у спільному проживанні, веденні спільного господарства, наявності спільних витрат, бюджету, харчування, відпочинку.

ОСОБА_5 у повній мірі матеріально забезпечував сім`ю, ніс всі витрати для забезпечення сім`ї всім необхідним для підтримання належного рівня життя.

ОСОБА_5 вибудував з малолітньою донькою заявниці ОСОБА_7 відносини «батько-донька», піклувався про неї, утримував її, приймав участь у її вихованні, лікуванні, навчанні, відвідував дитячий садочок та школу, цікавився її успіхами, турбувався та організовував відпочинок, з однаковою любов`ю ставився до обох дітей.

Рідний батько дитини ОСОБА_4 з часу розірвання шлюбних стосунків із заявницею із 2010 року повністю припинив спілкування з колишньою дружиною та донькою, не утримував свою дитину, не виявляв інтересу до її життя, самоусувся від виконання всіх батьківських обов`язків, аліменти не сплачував, участі у вихованні та утриманні дитини не приймав. ОСОБА_7 з ОСОБА_4 не знайома, ніколи його не бачила та не чула.

Станом на 06 травня 2024 року за розрахунком державного виконавця Дідур О. М. має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 49 969,70 гривень.

26 лютого 2022 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією для захисту Батьківщини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 39 років ОСОБА_5 загинув від вибухової травми під час виконання бойового завдання внаслідок авіаудару у населеному пункті Стариця Вовчанської міської громади Чугуївського району Харківської області. Поховання ОСОБА_5 здійснювала його дружина.

Ряд доданих до заяви додатків підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з лютого 2010 року до реєстрації ними шлюбу 14 травня 2022 року, а також факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 та перебувала на його утриманні на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_1 зазначає, що встановлення даних фактів у судовому порядку необхідно для отримання ОСОБА_2 посвідчення члена сім`ї загиблого та соціальних виплат, передбачених законом (одноразової виплати, пенсії), тому звернувшись із цією заявою, просила суд:

- встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_5 з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року;

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 з лютого 2010 року по день його смерті;

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2025 року заяву було задоволено та вирішено:

- встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року;

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з лютого 2010 року по день його смерті;

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що досліджені судом докази є достатньо переконливими для встановлення факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з лютого 2010 року до 14 травня 2022 року, а також факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 та перебувала на його утриманні на день його смерті. Встановлення даних фактів необхідно для отримання ОСОБА_2 посвідчення члена сім`ї загиблого та соціальних виплат, передбачених законом (одноразової виплати, пенсії).

Водночас, відхиляючи аргументи заінтересованої особи ОСОБА_3 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_5 , щодо наявного спору про право, суд першої інстанції зазначив, що жоден з учасників справи не заявив про труднощі чи відмову компетентних органів в оформленні виплат, наданні відповідного статусу членам родини загиблого військовослужбовця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 11 вересня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Рибчинський В. П.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року справу призначено до розгляду на 09 жовтня 2025 року о 10 год 40 хв. та в подальшому у розгляді справи оголошено перерву до 30 жовтня 2025 року о 10 год. 30 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У апеляційній скарзі представник заінтересованої особи Есаулової В. В., зазначає, що справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки у справі вбачається спір про право, а саме, встановлення заявлених ОСОБА_1 фактів рішенням суду у цій справі впливає на права ОСОБА_3 та її онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зокрема, шляхом зміни розміру часток одноразової грошової допомоги, на яку останні мають право відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Окрім того у ході розгляду справи представник ОСОБА_1 подала клопотання про долучення доказів, а саме, заочного рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 21 березня 2025 року у справі № 142/613/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Піщанської селищної ради про позбавлення батьківських прав.

Із тексту заочного рішення вбачається, що представником ОСОБА_9 була адвокат Гордаш Н. М., яка, є матір`ю головуючого судді у цій справі № 142/372/24 Гринишиної А. А., про що було повідомлено суддею у судовому засіданні 09 квітня 2025 року. І наразі достеменно невідомо чи надавала/не надавала правничу допомогу адвокат Гордаш Н. М. у справі № 142/372/24, адже особа має право користуватися правничою допомогою декількох адвокатів одночасно. Даний факт викликає сумнів в неупередженості головуючого судді при розгляді цієї справи та об`єктивної безсторонності.

11 квітня 2025 року ОСОБА_3 у цій справі було подано заяву про відвід судді Гринишиної А. А., проте заява була протиправно залишена судом першої інстанції без розгляду.

Також представник ОСОБА_3 зазначає, що згідно із відповіддю Крижопільського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області № 4389/2286-34/25, біологічний батько ОСОБА_2 у період з 26 жовтня 2017 року по січень 2021 року сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 на доньку, що спростовує факт перебування її на утриманні загиблого ОСОБА_5 з лютого 2010 року по день його смерті. Водночас ОСОБА_5 ніколи не мав обов`язку утримувати доньку заявниці.

Донька заявниці з моменту народження і до ІНФОРМАЦІЯ_5 не проживала разом із ОСОБА_5 , адже проживала та навчалася у смт Піщанка Тульчинського району Вінницької області разом із бабусею ОСОБА_10 (яка працює вчителькою у місцевому ліцеї). Даний факт підтверджується довідками із закладів освіти та Піщанської селищної ради Вінницької області, наданими самою заявницею у матеріали справи, а також листуванням у месенджері «Viber».

ОСОБА_5 був зареєстрований за відмінною із ОСОБА_1 адресою.

З моменту повномасштабного вторгнення ОСОБА_5 , працював у ТОВ «Плазматек» з 29 травня 2007 року по лютий 2022 року, потім був призваний до лав ЗСУ.

Спочатку ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині поблизу АДРЕСА_1 та у період звільнень проживав зі своєю матір`ю у АДРЕСА_2 , де відповідно і був зареєстрований.

Після того у листопаді 2022 року ОСОБА_5 був направлений для подальшої військової служби у Харківську область.

Доказів спільного придбання речей, або ведення спільного побуту до 14 травня 2022 року заявницею не надано.

Крім того, доказів проживання за однією адресою разом із ОСОБА_5 заявницею також не надано.

З облікової картки ОСОБА_5 наданої разом із відповіддю від 19 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_9 вбачається у графі «Сімейний стан і місце проживання» було зазначено: АДРЕСА_3 , не одружений, мати ОСОБА_11 .

ОСОБА_3 вважає, що враховуючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є спільною дитиною померлого ОСОБА_5 та заявниці ОСОБА_1 , та онуком ОСОБА_3 , відповідно ОСОБА_5 приходив до ОСОБА_1 провідувати свого сина, брав участь саме у його вихованні, утримував саме його.

Отже, суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які фактично є недоведеними, та спростовуються доказами, наданими заінтересованою особою ОСОБА_3 .

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували та надали відповідні пояснення.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_4 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13 березня 2008 року (зворот а. с. 8, 151 том 1).

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2010 року (справа № 2-3770/10) шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , зареєстрований 26 травня 2007 року (актовий запис № 254), було розірвано. Змінено прізвище ОСОБА_12 на дошлюбне Писаревська (зворот а. с. 11-12, 154, том 1).

Дитина залишилась проживати з матір`ю, що не заперечується сторонами.

ОСОБА_5 та ОСОБА_13 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 жовтня 2011 року (а. с. 9, 149 том 1).

З 26 лютого 2007 року та з 13 вересня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно зареєстровані за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується копіями витягу з реєстру територіальної громади (а. с. 10, том 1).

Відповідно до довідки Піщанської селищної ради № 807 від 22 травня 2024 року, ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_2 , але фактично проживав в АДРЕСА_4 (а. с. 11, том 1).

ОСОБА_5 з травня 2007 року по квітень 2016 року офіційно працював в ТОВ «Плазматек» на посаді пресувальника обмазувального цеху та з грудня 2016 року по травень 2024 року на посаді техніка-технолога, що підтверджується довідками ТОВ «Плазматек» № 290524-08 та № 290524-09 від 29 травня 2024 року про його розмір заробітної плати, Формами ОК-5, ОК-7 щодо застрахованої особи (а. с. 15-24, том 1).

14 травня 2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 14 травня 2022 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 (зворот а. с. 9, 150 том 1).

14 травня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розвідник-номер обслуги третього розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_5 , призваний 26 лютого 2022 року на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_10 , загинув під час виконання бойового завдання внаслідок авіаудару під час захисту Батьківщини, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 22 травня 2024 року, повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_11 про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть № 10-12/1319/ДН/24 від 14 травня 2024 року. (зворот а. с. 13-14, том 1).

Поховання ОСОБА_5 здійснювала дружина, що підтверджується довідкою Піщанської селищної ради від 22 травня 2024 року № 808 (зворот а. с. 14, том 1).

Відповідно до довідки КЗ «Піщанський ліцей № 2» № 59 від 27 травня 2024 року ОСОБА_2 з 01 вересня 2014 року до дня видачі довідки навчалася в навчальному закладі, батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , не приймав участі у вихованні та навчанні доньки, жодного разу не відвідував навчальний заклад (а. с. 158, том 1).

Відповідно до довідки КЗ «Піщанський ліцей № 2» № 60 від 27 травня 2024 року ОСОБА_2 з 01 вересня 2014 року до дня видачі довідки навчалася в навчальному закладі, протягом всього періоду навчання її батько ОСОБА_5 брав активну участь у вихованні доньки, цікавився навчанням та вихованням дитини, відвідував батьківські збори (а. с. 157 том 1).

Згідно із довідкою КЗ «Дитяча музична школа ім. П. Муравського» № 14 від 27 травня 2024 року, ОСОБА_2 навчається з навчальному закладі з 01 вересня 2020 року, протягом всього періоду навчання батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , не приймав участі у вихованні та навчанні доньки, жодного разу не відвідував навчальний заклад (а. с. 160 том 1).

Згідно із довідкою КЗ «Дитяча музична школа ім. П. Муравського» № 15 від 27 травня 2024 року, що ОСОБА_2 навчається з навчальному закладі з 01 вересня 2020 року, протягом всього періоду навчання її батько ОСОБА_5 брав активну участь у вихованні та навчанні доньки ОСОБА_7 , систематично цікавився навчанням та вихованням дитини, відвідував батьківські збори, неодноразово був присутній на концертних заходах закладу, в яких приймала участь ОСОБА_2 (а. с. 28, 159 том 1).

Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Піщанської селищної ради № 79-04 від 27 травня 2024 року з 2018 року ОСОБА_2 зверталася за медичною допомогою у супроводі батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (зворот а. с. 28, 162 том 1).

Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Піщанської селищної ради № 80-04 від 27 травня 2024 року з 2018 року ОСОБА_2 з батьком ОСОБА_4 , 1986 р. н., жодного разу не відвідувала медичний заклад (а. с. 161 том 1).

Відповідно до довідки Піщанської селищної ради Вінницької області № 820 від 24 травня 2024 року донька ОСОБА_1 . ОСОБА_2 дійсно перебувала на утриманні вітчима ОСОБА_5 (а. с. 29, том 1).

Відповідно до довідки ТОВ «Плазматек» № 240524-05 від 24 травня 2024 року за період роботи з 2016 по 2024 роки ОСОБА_5 отримував новорічні подарунки на двох дітей, одна з яких ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ) знаходилася на його утриманні (зворот а. с. 29, 142 том 1).

На а. с. 30, том 1 знаходиться оголошення із привітанням ОСОБА_2 із 10-річчям із підписом «з поцілунками та подарунками татусь ОСОБА_15 , мамуся ОСОБА_16 , братик ОСОБА_17 , хрещений ОСОБА_18 з сім`єю, дідусь ОСОБА_19 , бабуся ОСОБА_20 ».

В травні 2018 року Дідур Крістіні КЗ «Піщанський ліцей № 2» як випускниці початкової школи було видано відповідний диплом та навчальним закладом грамотою нагороджено « ОСОБА_21 та ОСОБА_22 » - за досягнуті успіхи у навчанні і вихованні дітей, співпрацю із закладом освіти (зворот а. с. 30-31, том 1).

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2018 року у справі № 142/1022/17 було задоволено позов заявниці до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та вирішено змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_4 згідно виконавчого листа Піщанського районного суду від 17 лютого 2012 року в цивільній справі № 219/15/12 та стягувати з ОСОБА_4 аліменти на користь заявниці на малолітню доньку в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2017 року до досягнення донькою повноліття. Також судом видано відповідний виконавчий лист (а. с. 155-156, том 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06 травня 2024 року № 15823/22.20-34/24 за виконавчим провадженням № 56181956 із виконання вказаного рішення станом на квітень 2024 року розмір заборгованості зі сплати аліментів з лютого 2021 року по квітень 2024 року становив 49 969,70 грн. При цьому станом на лютий 2021 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а. с. 118, том 1).

Відповідно до повідомлення Крижопільського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області № 4389/22.16-34/25 від 23 лютого 2025 року, наданого на виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 22 січня 2025 року, на виконання рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2018 року у справі № 142/1022/17 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_23 з жовтня 2017 року по січень 2021 року було стягнуто аліменти у розмірі 56 060,67 грн (а. с. 41, том 2).

Заочним рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 21 березня 2025 року у справі № 142/613/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Піщанської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (а. с. 80-84, том 2).

19 липня 2024 року на ім`я ОСОБА_2 видано довідку № 639 ВЧ НОМЕР_5 про безпосередню участь ОСОБА_5 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У довідці зазначено, що вона є підставою для надання особі статусу членів сім`ї загиблого (померлого) Захисника України (зворот а. с. 160, том 2).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Необхідно врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус впливає на можливість реалізації заявницею прав у сфері соціального забезпечення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ОСОБА_1 просила суд:

- встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_5 з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року;

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 з лютого 2010 року по день його смерті;

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Метою встановлення вказаних фактів заявниця вказала реалізацію права її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на отримання посвідчення члена сім`ї загиблого та соціальних виплат, передбачених законом (одноразової виплати, пенсії).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регламентовано ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_5 , виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_5 , визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Тобто подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.

Указана одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, відповідно до вказаної норми закону у редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_5 , у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Частиною 4 ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Відповідно до абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Для встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, що необхідно для отримання заявником разової грошової допомоги, має значення встановлення обставин перебування такої особи на повному утриманні померлого військовослужбовця або одержання від нього допомоги, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Як визначено у статтях 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша - третя статті 89 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності встановлених фактів, проте такий висновок суду не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи.

На підтвердження встановлення фактів спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , з ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року, а також того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була членом сім`ї ОСОБА_5 , з лютого 2010 року по день його смерті, заявниця надала суду свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 спільного сина, спільні фото із загиблим, довідки із навчальних закладів та закладів охорони здоров`я, органів місцевого самоврядування, також у суді першої інстанції були надані пояснення свідків.

Водночас, як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2020 року у справі № 588/350/15).

Окрім того саме по собі свідоцтво про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якому в графі батьком зазначений ОСОБА_5 , не може свідчити та беззаперечно не підтверджує факт перебування заявниці у фактичних шлюбних відносинах, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим з лютого 2010 року і до укладення ними шлюбу у 2022 році.

Заявниця надала довідку Піщанської селищної ради № 807 від 22 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_2 , але фактично проживав за зареєстрованим місцем проживання заявниці в АДРЕСА_4 . Втім така довідка видана після смерті ОСОБА_5 , а тому не може підтверджувати, що загиблий за своє життя визнавав цей факт.

До того ж зі змісту довідки неможливо встановити період часу ймовірного проживання ОСОБА_5 за вказаною адресою, а також відомостей, на підставі яких органом місцевого самоврядування станом на 22 травня 2024 року встановлено інформацію про місце проживання ОСОБА_5 , який окрім іншого 26 лютого 2022 року був призваний на військову службу за мобілізацією.

Також, на переконання суду, не можуть бути належними доказами у справі довідки КЗ «Піщанський ліцей № 2» № 60 від 27 травня 2024 року, КЗ «Дитяча музична школа ім. П. Муравського» Піщанської СР № 15 від 27 травня 2024 року, КНП «ЦПМСД» Піщанської селищної ради № 79-04 від 27 травня 2024 року, оскільки вказані довідки є повністю ідентичними за змістом, датовані одним числом, до того ж посадові особи, які їх видали, не були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивої інформації.

Вказане свідчить про те, що усі зазначені довідки складені ймовірно зі слів заявниці та не можуть бути належним доказом спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та загиблого ОСОБА_5 протягом заявленого періоду.

Жодних доказів ведення заявницею та ОСОБА_5 з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року спільного господарства, спільного бюджету, спільних витрат та наявності взаємних прав і обов`язків, матеріали справи не містять, що позбавляє суд можливості дійти висновку про доведеність факту спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_5 у зазначений період.

Отже, з огляду на відсутність підстав для встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_5 з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року (до моменту укладення шлюбу між її матір`ю та ОСОБА_5 ), а з огляду на проходження ОСОБА_5 військової служби з 26 лютого 2022 року відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом його сім`ї з 14 травня 2022 року (з моменту укладення шлюбу між її матір`ю та ОСОБА_5 ) по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо встановлення факту перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні померлого ОСОБА_5 , суд зазначає таке.

Як встановлено із матеріалів справи, рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 січня 2018 року у справі № 142/1022/17 було задоволено позов заявниці до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та вирішено змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_4 згідно виконавчого листа Піщанського районного суду від 17 лютого 2012 року в цивільній справі № 219/15/12 та стягувати з ОСОБА_4 аліменти на користь заявниці на малолітню доньку в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2017 року до досягнення донькою повноліття.

При цьому, як зазначалося, відповідно до повідомлення Крижопільського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області № 4389/22.16-34/25 від 23 лютого 2025 року на виконання вказаного рішення з батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_23 з жовтня 2017 року по січень 2021 року було стягнуто аліменти на дитину у розмірі 56 060,67 грн.

Також як видно із наданої ОСОБА_1 довідки ОК-5, заявниця у період з 2007 року по 2023 рік також отримувала доходи із різних джерел (зворот а. с. 24-26, том 1).

Водночас суд звертає увагу, що у 2018-2021 роках ОСОБА_1 отримувала дохід від ТОВ «Плазматек», що ставить під сумнів достовірність інформації, зазначеної у довідці вказаного товариства № 240524-05 від 24 травня 2024 року, щодо отримання ОСОБА_5 у період роботи з 2016 року по 2024 року новорічних подарунків на двох дітей, одна з яких знаходилась на його утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Довідку Піщанської селищної ради Вінницької області № 820 від 24 травня 2024 року, відповідно до якої донька ОСОБА_1 дійсно перебувала на утриманні вітчима ОСОБА_5 , колегія суддів не вважає належним доказом перебування дитини на утриманні, оскільки, як і довідка селищної ради № 807 від 22 травня 2024 року, вона складена після смерті ОСОБА_5 та не містить жодних відомостей, на підставі яких констатовано такий факт.

Таким чином, з урахуванням усіх встановлених судом обставин справи обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_5 , відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заявницею не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт її спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з лютого 2010 року по 14 травня 2022 року, факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була членом сім`ї ОСОБА_5 з лютого 2010 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також перебування її на утриманні загиблого ОСОБА_5 .

Однак суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та дійшов до передчасного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 31 липня 2010 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 453,44 грн (а. с. 50, том 3).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Акрабової Ольги Миколаївни в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 453,44 грн (одна тисяча чотириста п`ятдесят три грн 44 коп).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський