КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №381/880/25 Головуючий у І інстанції - Ковалевська Л.М.
апеляційне провадження №22-з/824/1364/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
30 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Приходька К.П.,
суддів Журби С.О., Писаної Т.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії,-
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року вказаний вище позов задоволено.

Стягнуто з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 , недоотриману спадщину у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 189012,59 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року стягнуто з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 15000 грн. витрат на правничу допомогу, які були понесені ним у зв`язку з розглядом справи у Фастівському міськрайонному суді Київської області.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 рокуапеляційні скарги ГУ ПФУ у Київській області залишено без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року та додаткове рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року залишено без змін.

13 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - Телющенко П.П. подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд, стягнути з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, які були понесені ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10000 грн.

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві визначено вартість послуг адвоката у розмірі 10000 грн. та додано копії підтверджуючих документів, а саме: копія договору про надання правничої допомоги №12/02/25-1 від 12 лютого 2025 року, додаток №2 від 14 липня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №12/02/25-1 від 12 лютого 2025 року, копія акту приймання-передачі правової допомоги №2від 08 жовтня2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та АО «Акторіс» було укладено договір №12/02/25-1 про надання правничої допомоги.

Також, 14 липня 2025 року між АО «Акторіс» та ОСОБА_1 було укладено Додаток №2 до Договору про надання правничої допомоги №12/02/25-1 від 12 лютого 2025 року.

Зі змісту п. 2 Додатку вбачається, що сторони обумовили, що ОСОБА_1 доручає Об`єднанню здійснити захист його інтересів, а саме: підготувати та подати до Київського апеляційного суду, відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фону України у Київській області, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2025 року у справі №381/880/25 року, та прийняти участь в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги.

Пунктом 4 Додатку до Договору про надання правничої(правової) допомоги, сторони визначили, вартість послуг Об`єднання в розмірі 5000 грн. за підготовку відзиву на позовну заяву та 5000 грн. за участь в одному судовому засіданні.

08 жовтня 2025 року між ОСОБА_3 та АО «Акторіс» було підписано Акт приймання-передачі правничої допомоги. Відповідно до даного акту сторони визначили, що вартість наданої правничої допомоги згідно Додатку №2 від 14 липня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №12/02/25-1 від 12 лютого 2025 року становить 10000 грн.

Таким чином, враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Телющенком П.П. надані суду належні та допустимі докази на підтвердження понесених Луговим О.В. витрат на оплату правничої допомоги в сумі 10000 грн.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Разом з тим, відсутність письмових заперечень, щодо співмірності заявлених вимог або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу протилежної сторони не є безумовною підставою для задоволення цих витрат в повному обсязі, з огляду на таке.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15 вересня 2021 року у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.

Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду, щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати є співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційних скарг судом апеляційної інстанції.

За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 гривень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба