Справа № 166/1029/25 Головуючий у 1 інстанції: Фазан О. З.
Провадження № 22-ц/802/1195/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.,

з участю:

представника відповідача Панасюка І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПрАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПрАТ «Волиньобленерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року залишено без розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Ковельської філії ПрАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії .

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Панасюк І. І. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, вважає, що у суду були відсутні законні підстави для задоволення клопотання та залишення позовної заяви без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ПАТ «Волиньобленерго» Сорока А. П. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача Панасюк І. І. апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце перегляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що в судовому засіданні від 03.09.2025 року було відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача Панасюка І. І., в якому він клопотав надати представником позивача для огляду в судовому засіданні оригінал направлення (Акт №526004243 від 12.02.2025 року). Суд задовольнив клопотання та витребував у позивача відповідні докази, однак в наступне судове засідання, яке відбулося 11 вересня 2025 року, докази не були надані.

Представник позивача пояснив, що, оскільки працівники, в яких зберігається акт, відсутні на робочому місці, та просив залишити позов без розгляду у зв`язку з неможливістю подати витребуваних судом доказів.

Відповідач та представник відповідача заперечили проти залишення позовної зави без розгляду.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Системний аналіз положень ст. 12, 44, 84, 95, п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає підстави вважати, що суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує свої процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя.

Оскільки позивач не виконав вимогу суду про витребування доказів, на якому базуються позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про неможливість здійснення судом розгляду справи за відсутності таких доказів та залишив позовну заяву без розгляду.

Окрім того, суд врахував, що представник позивача в судовому засіданні просив залишити позов без розгляду.

Разом з тим, одним з прав учасників судового розгляду є право подавати докази, що передбачено ч. 1 п. 2 ст. 43 ЦПК України.

Зі змісту зазначених норм закону слідує, що саме позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається на підставу своїх вимог, а відтак, саме позивач має право надати суду докази, необхідні та достатні в тій мірі, в якій він визнає за необхідне для доведеності переконливості перед судом його аргументів.

Окрім того, суд врахував, що представник позивача в судовому засіданні просив залишити позов без розгляду. Залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача це форма розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків місцевого суду не впливають, оскільки є власним тлумаченням чинного законодавства особою, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2025 року.

Головуючий

Судді :