КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 363/2289/25 Головуючий у суді першої інстанції - Лукач О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Лукач О.П., у місті Вишгород, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 30 238,20 грн, з яких: 6 000,00 грн сума кредиту, 10 984,80 грн проценти за користування кредитом, 13 253,40 грн нараховані позивачем проценти за 111 календарних днів, а також судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 7282282 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону «Про електронну комерцію», а саме: електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Зазначений кредитний договір було укладено у відповідності до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року, які розміщені на сайті товариства: https://creditplus.ua/ru/documents.

Сторони договору погодили суму кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (12.11.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , яку вказав відповідач.

Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 18.12.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

18 грудня 2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.

25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем- ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №25.07/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу, строк Договору №7282282 про надання споживчого кредиту від 18 листопада 2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 111 календарних днів з 25 липня 2024 року по 12 листопада 2024 року: 6 000 грн * 1,99 % = 119,4 грн*111 календарних днів = 13 253,40 грн.

Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі. Заборгованість за Кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 6 000 грн сума процентів за користування кредитом 10 984,80 грн, всього 16 984,8 грн. Крім того зазначили, що Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФінтрастКапітал» суму заборгованості за Договором №7282282 від 18 листопада 2023 року про надання споживчого кредиту у розмірі 30 238 ,20 грн, з яких: 6 000,00 грн сума кредиту, 10 984,80 грн та 13 253,40 грн сума процентів, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн і витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн, а всього стягнуто 36 660,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів по справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування скарги вказує, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, який було надано на підтвердження наявності заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача.

Вказує, що належними доказами, що підтверджують наявність/відсутність заборгованості, є первинні документи, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості є виключно документами первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Окрім того, доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б в дійсності перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. З наведеного є судова практика: постанова Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №755/18920/18; від 13.05.2020 у справі №219/1704/17.

Суд першої інстанції не врахував те, що на нього розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Звертає увагу, долучені до апеляційної скарги копія військового квитка, довідка форма 5 та посвідчення учасника бойових дій він надсилав позивачу для вирішення питання в позасудовому порядку, проте позивач не застосував до нього положення ч. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та приховав це від суду першої інстанції. Таким чином, до апеляційної скарги долучено скріншоти листування відповідача з позивачем.

Вважає, що на нього, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.

В доводах апеляційної скарги також звертає увагу на те, що позивач не повідомив належним чином відповідача про укладення договору купівлі-продажу прав вимоги та про зміну внаслідок цього кредитора за кредитним договором. Разом з тим, ні первісний кредитор, ні позивач не надали відповідачу засвідчених належним чином доказів переходу до нового кредитора.

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» має зареєстрований особистий кабінет в підсистемі (модулі) ЄСІТС Електронний суд, тому у відповідності до положень ст. 14 ЦПК України та Положення про ЄСІТС листування здійснюється в електронній формі.

Суд апеляційної інстанції забезпечив право позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» подати відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, направивши ухвалу Київського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року про відкриття апеляційного провадження, разом з апеляційною скаргою до особистого кабінету ТОВ у підсистемі (модуля) ЄСІТС Електронний суд.

Ухвалу про відкриття провадження ТОВ «ФК «ФінтрастКапітал» та представникотримало в особистому кабінеті Електронного суду 04.09.2025 о 14:15:36 та 04.09.2025 о 14:05:35, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Останнім днем для подання відзиву, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, було 14 вересня 2025 року.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний Договір № 7282282 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пункти 1.3.-1.4. Договору передбачають, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 000,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.

Пунктом 1.5. Договору встановлено тип процентної ставки фіксована.

За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:

стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 18 грудня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в п.п. 1.5.2 Договору, зокрема у випадку отримання Споживачем знижки на стандартну процентну ставку.

Згідно п. 1.6. Договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Пунктами 1.7.-1.8.2 передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6 961,93% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 48 984,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 45 420,00 грн.

Згідно п. 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Розділом 5 Договору встановлено порядок повернення кредиту, сплати процентів.

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 150,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 60,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Згідно п. 9.2. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.

Пунктом 9.8. Договору зокрема встановлено, що підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», (далі Правила), що розміщені на Веб сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Додатком №1 до вказаного вище договору № 7282282 від 18.11.2023 погоджено Графік платежів та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Паспорт споживчого кредиту, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором QU7809 18.11.2023 05:13:13 містить інформацію щодо суми кредиту 6 000 грн., строк кредитування 360 днів, стандартну процентну ставку 726,35 % річних (1,99 % в день); знижену процентну ставку 3,65 % річних (0,01 % в день), орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту, штрафи тощо.

Згідно Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (нова редакція), які затверджено наказом № 205-ОД Директора ТОВ «Авентус Україна» від 10.02.2022, які встановлюють порядок надання фінансових послуг ТОВ «Авентус Україна», розроблені у відповідності до вимог Цивільного Кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про споживче кредитування», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України та інших нормативно-правових актів України, що регулюють порядок надання Товариством грошових коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту.

Вказане положення встановлює терміни та визначення, доступ до інформації щодо діяльності товариства, умов надання кредитів, порядок інформування споживача щодо послуги споживчого кредиту, вимоги до клієнта, загальні умови та порядок укладення кредитних договорів клієнтами, особливості укладення кредитних договорів з споживачами в електронній формі через ІТС товариства (алгоритм), особливості укладення кредитних договорів з споживачами в паперовій формі, особливості укладення кредитних договорів з клієнтами, які не являються споживачами, порядок повернення кредитної заборгованості споживачами, що уклали кредитні договори відповідно до розділу 7-8 Правил, реструктуризація, порядок вирішення спорів, порядок затвердження правил, внесення змін та доповнень до них, порядок зберігання договорів та інших документів, пов`язаних з наданням кредиту, порядок доступу клієнтів до документів та іншої інформації, пов`язаної з наданням кредиту, порядок проведення внутрішнього контролю щодо дотримання законодавства та внутрішніх регламентуючих документів при здійсненні операцій з надання кредитів, відповідальність посадових осіб, до посадових обов`язків яких належить робота з клієнтами, укладення та виконання кредитних договорів, опис завдань, які підлягають виконанню підрозділами товариства, інші умови.

Як вбачається із матеріалів справи позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що в період з 18 листопада 2023 року до 24 липня 2024 року утворилася заборгованість в сумі 16 984,80 грн., з яких 6 000 грн заборгованість кредитом, 10 984,80 грн заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості.

З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 серпня 2024 року вих. №653 вбачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банку України № 3 від 11.11.2013. Між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір на переказ коштів №ФК-20/11/2019 від 28 листопада 2019 року. Інформують про те, що наступні операції які зазначено у «Додаток до листа Вих. № 653 від 02.08.2024 року» є успішними. По всім операціям, грошові кошти було відправлено за відповідним призначенням. Додаток до листа Вих. №653 від 02.08.2024 містить операцію про перерахування 6 000,00 грн 18.11.2023 о 5:14 на карту НОМЕР_1 (а.с. 65-66).

Згідно з інформацією АТ «ПУМБ» від 09 травня 2025 року, на ім`я ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 до рахунку № НОМЕР_4 у гривні. В результаті аналізу операцій, здійснених по карті № НОМЕР_3, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за 18 листопада 2023 року була виявлена операція по надходженню в 05 год. 14 хв. грошових коштів у сумі 6 000,00 гривень через сервіс іншого банку ( а.с.101).

25 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.07/23-Ф, згідно п. 1.1. якого за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Пункт 1.2. Договору встановлює, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Ціна Продажу за Договором становить 1 265 594,18 грн (п. 3.3. Договору).

Матеріали справи містять платіжні інструкції в національній валюті від 29 липня 2024 року №5537 про перерахування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Авентус Україна» коштів в розмірі 365 594,18 грн, призначення платежу: часткова сплата за дог. Факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024. Без ПДВ; від 29.07.2024 №5535 про перерахування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Авентус Україна» коштів в розмірі 300 000,00 грн, призначення платежу: часткова сплата за дог. Факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024. Без ПДВ; від 29.07.2024 №5536 про перерахування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ТОВ «Авентус Україна» коштів в розмірі 300 000,00 грн, призначення платежу: часткова сплата за дог. Факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024. Без ПДВ.

На виконання договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024, укладеного між клієнтом та фактором, сторонами було укладено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників.

Згідно витягу з Реєстру боржників загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає: 6 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10984,80 грн сума заборгованості за відсотками за 220 день.

Рішенням від 25 листопада 2024 року № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.62).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за Договором № 7282282 про надання споживчого кредиту від 18 листопада 2023 року за 111 календарних днів (25.07.2024-12.11.2024) розмір процентів складає 13 253,40 грн.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Апеляційний суд не може повністю погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визначення розміру нарахованих фактором процентів не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно частини 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляд із накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Звертаючись з позовом позивач посилався на те, що 18 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого, Товариство надало Позичальнику кредитні кошти у сумі 6 000 грн зі строком використання кредиту 360 дні, зі стандартною відсотковою ставкою 1,99% в день.

Відповідач не заперечує про підписання кредитного договору, оспорює факт отримання кредитних коштів та розмір нарахованої заборгованості за відсотками.

Разом з тим, згідно листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.08.2024 року за № 653 підтверджується факт перерахування 18.11.2023 року 5:14 год. ТОВ «Авентус Україна» через ТОВ «Універсальні платіжні рішення», кошти в сумі 6 000 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 (а.с. 6).

ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків через систему «іPay.ua» на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №ФК-20/11/2019 від 28.11.2019 року. Відповідно до п. 1.1.1. договору ТОВ «Універсальні платіжні рішення» приймає від ТОВ «Авентус Україна» інформацію щодо клієнтів, яким належить здійснити виплати та здійснює перерахування коштів на рахунки клієнтів.(а.с. 63- 64).

Підприємство внесено в державний реєстр фінансових установ свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012 та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року (а.с. 65).

Також факт отримання коштів ОСОБА_1 , підтверджується інформацією АТ «ПУМБ» від 09 травня 2025 року, що на ім`я ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 до рахунку № НОМЕР_4 у гривні. В результаті аналізу операцій, здійснених по карті № НОМЕР_3, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за 18 листопада 2023 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 6 000,00 гривень через сервіс іншого банку (а.с. 101).

Аналіз вище вказаних письмових доказів свідчить проте, що дійсно 18 листопада 2023 року о 05 год. 14 хв. була проведена банківська операція через систему IPAY_CREDIT_MCI ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на виконання зобов`язань укладеного 28 листопада 2019 року договору №ФК-20/11/2019 між «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Авентус Україна» було здійснено перерахування грошових коштів у сумі 6 000,00 гривень ОСОБА_1 на його картковий рахунок - банківська платіжна картка № НОМЕР_3 до рахунку № НОМЕР_4 , тобто ТОВ «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання за укладеним 18 листопада 2023 року електронним Договором № 7282282 про надання споживчого кредиту,що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність відомостей перерахунку коштів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вимог позивача стосовно невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню позивачу отриманих в кредит грошових коштів та сплати процентів за їх користування. Такі правовідносини виникли між сторонами на підставі договору про надання споживчого кредиту, паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком до договору, які були підписані позичальником, погоджена ним, й не спростовані іншими доказами. Факт зарахування коштів у сумі 6 000 грн на кредитну карту відповідача № НОМЕР_3 підтверджено належними доказами.

При цьому у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається із тексту укладеного Договору №72822282 про надання споживчого кредиту від 18 листопада 2023 року позичальник - ОСОБА_1 погодився із умовами вищевказаного договору і тому числі, умовами, викладеними у пункті 1.2 Договору .

Так, пунктом 1.2 Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 12).

Пунктом 1.5.1 Стандартна процента ставка становить 1.99 % в день та застосовується у межах строку кредиту , в казаного у пункті 1.4 цього Договору (п.1.4 Строк кредиту 360 днів).

Таким чином сторонами погоджений розмір процентної ставки 119,40 грн в день ( 6000 х 1.99%).

З матеріалів справи вбачається, що позикодавцем ТОВ «Авентус України» у відповідності до положень п. 1.2, 1.4 , 1.5.1 вище вказаного кредитного Договору було нараховано позичальнику - ОСОБА_1 правомірно нараховану проценти у розмірі 10984, 80 грн, за період із 18 листопада 2023 року по 18 лютого 2024 року по 119,40 грн, в день.

Доказів щодо виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань передбачених п. 1.2 Договору по поверненню суми кредиту та сплати процентів матеріали справи не містять, тому колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача в частині стягнення на його користь не повернутої суми тіла кредиту 6000 грн та нарахованих за вище вказаний період ( з 18.11.2023 по по 18.02.2024 ) процентів у розмірі 10984, 80 грн., законним та обґрунтованим.

Перевіряючи доводи апелянта в частині незаконності рішення суду першої інстанції в частині стягнення із нього на користь позивача процентів, які нараховані позивачем у справі як фактором за період із 25 липня 2024 року по 12 листопада 2024 року у розмірі 13253,40 грн, то колегія суддів враховує наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей; 4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України (частина 1 статті 3 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносини) видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Так, ст. 1-2 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Водночас перелік пільг, які надаються військовослужбовцям та членам їх сімей, визначає ст. 14 Закону № 2011-XII.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" ст. 14 Закону № 2011-XII було доповнено пунктом 15 такого змісту: "Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом, не нараховуються".

Згідно з пояснювальною запискою до проекту Закону № 1275-VII його було розроблено з метою удосконалення системи проведення мобілізації, проведення в стислі терміни заходів часткової мобілізації в країні, підвищення обороноздатності Збройних Сил України, інших військових формувань, захист Батьківщини та її територіальної цілісності, а метою його прийняття є, зокрема, захист громадян України, які призвані під час мобілізації, від штрафних санкцій за фінансовими зобов`язаннями.

У подальшому Законом України від 21 березня 2024 року № 3621-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" було внесено зміни та викладено п. 15 ст. 14 № 2011-XII в наступній редакції: Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля".

Підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є:

1. Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період - довідка за формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року №124 (далі - Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України.

2. Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - довідки за формами 5 або 6 Інструкції та довідка за формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.

Таким чином, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи, мають право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону № 2011-XII.

Отже, в даному випадку відповідач мав повідомити кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги.

Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.

Разом із тим із матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 з 22 лютого 2024 року, що підтверджується довідкою форми №5 виданої 23 травня 2025 року командиром військової частині НОМЕР_5 ОСОБА_4 (а.с. 144).

При цьому матеріали справи не містять доказів, що відповідач у відповідності до положень ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-XII та порядку визначеному листом Національного банк України від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надавав/надсилав - ТОВ «Авентус Україна» як первісному кредитору чи його правонаступнику - фактору - ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Із доданих до матеріалів справи, зокрема із фотокопій листування в месенджері мобільного оператора вбачається, що відповідач направив фотокопії військового квитка та довідку форми 5 лише 27 травня 2025 року, тобто після звернення позивача до суду із вказаним позовом. При цьому із вказаних обставин не вбачається, що вказані документи були доставлені саме позивачу у вказаній справі.

Доказів щодо цих обставин до суду першої інстанції відповідач не подавав, хоч і був обізнаним про розгляд вказаної справи, що підтверджується зворотною розпискою про отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі ( а.с. 99).

Тому з врахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що у позивача у справі - ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» станом на час здійснення нарахування процентів за Договором споживчого кредитування і до дати закінчення терміну користування кредитом до 12 листопада 2024 року не було відповідних визначених ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-XII підстав для не застосування умов визначених п. 1.2, 1.4 , 1.5.1 Договору в частині нарахування процентів для користування кредитними коштами.

Разом із тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині дотриманням позивачем норми чинного законодавства та перевіривши рішення суду в цій частині на відповідність ухваленого рішення нормам матеріального права колегія суддів враховує наступне.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

Суд першої інстанції, стягуючи відсотки за користування кредитом у розмірі 1.99 % з тіла кредиту 6 000 грн не врахував поетапного зменшення розміру денної процентної ставки, визначеної вищевказаним Законом України, внаслідок чого наведений судом першої інстанції розрахунок заборгованості, виходячи з розміру заборгованості 13 253,40 грн, заборгованість за відсотками за період з 25 липня 2024 року по 12 листопада 2024 року є неправильним, оскільки виконаний з порушенням норм матеріального права.

Починаючи з 23 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту, тому суму заборгованість за кредитом слід розрахувати саме з ставки 1.5% за період з 25 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року (27 днів), що становить 2 430 грн (6 000 *1.5)*27 днів.

Починаючи з 21 серпня 2024 року по 12 листопада 2024 року (закінчення строку кредиту) розмір заборгованості з врахуванням ставки 1% становить 5 040 грн (6 000 гривень * 1 %)*84 день.

Заявлений позивачем період з 25 липня по 12 листопада 2024 року нарахування відсотків становитиме 7 470 грн. Разом з тим, банк заявив про стягнення 13 253,40 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково при обчисленні застосував 1,99 % за весь період кредитування, і не врахував, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» застосовується процентна ставка 1 % та 1.5 % в залежності від періоду кредитування.

Таким чином із відповідача на користь позивача підлягало стягненню 18454,80 грн - процентів за користування кредитом із яких: 10 984,80 грн - процентів за користування кредитом, нарахованих первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» за період із 18 листопада 2023 року по 18 лютого 2024 року та 7 470 грн - процентів за користуванням кредитом, нарахованих позивачем у справі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 111 календарних днівза період з 25 липня 2024 року по 12 листопада 2024 року.

Щодо витрат на правничу допомогу, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необхідність покладення на відповідача обов`язку їх компенсувати у визначеному розмірі.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що з урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, розгляду справи за правилами спрощеного провадження, зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень, є завищеними та недостатньо обґрунтованими.

Представництво адвокатом здійснювалось в типовій справі незначної складності. Тобто спір є подібним значній кількості судових спорів і у правовідносинах, що регулюються одними нормами права, правильність застосування яких сформовано в єдиній правозастосовній практиці.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне зменшення судом розміру витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Крім того, належних обґрунтувань щодо неправильності здійснення розподілу правничої допомоги та судового збору апеляційна скарга не містить, а вимога про скасування рішення в цих частинах заявлялась фактично як похідна до вимоги про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд правильно вважав, що з відповідача у даній справі підлягає стягненню лише частина витрат, а саме: 4 000 гривень, а тому рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Суд першої інстанції, розглядаючи позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», шляхом стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором № 7282282 від 18 листопада 2023 року у розмірі 24 454,80 грн із яких: 6 000 грн - заборгованість за основним боргом, 18454,80 грн - процентів за користування кредитом.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із частиною першою статті 5 Закону про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, зокрема, звільняються: 1) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (пункт 12); 2) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що пункт 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону про соцзахист ветеранів війни. А у статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону про судовий збір суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12 та 22 Закону про соцзахист ветеранів війни. Відповідно до цього Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не бачала підстав для відступу від цієї правової позиції та правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17.

Оскільки предметом спору у даній справі є судовий спір щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором тому апеляційний суд вважає, що відповідач не є звільненим від сплати судових витрат у вказаній справі, та з врахуванням того, що сума стягнення за процентами підлягає зменшенню, то й розмір судового збору, який підлягає до стягнення підлягає перерозподілу.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 24 454,80 грн з заявленої суми 30238,20 грн, що становить 80,87 % із відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню 1 958,57 грн (2422х 80,87%) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Отже, пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 726,60 грн (3633 грн х 20%) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі 24 454,80 грн, що становить 80,87 % від заявленого позивачем розміру, то компенсація позивачу за рахунок відповідача підлягає 80,87 % від суми сплачено збору, що становить 2 403,52 грн. Відповідно відповідачеві підлягає компенсації 19,13 % понесених судових витрат, що становить 695,10 грн.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з цим, компенсації підлягають судові витрати понесені позивачем у розмірі 1708,42 грн (2403,52 - 695,10) , що становить різницю між сумами судових витрат, що підлягають компенсації кожній із сторін.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1708,42 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) заборгованість за кредитним договором на суму 24 454,80 грн ( двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят чотири гривні 80 копійок) із яких: 6 000 грн - заборгованість за основним боргом ( тілом кредиту) та 18454,80 грн - процентів за користування кредитом.

В задоволенні решти частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) судовий збір у розмірі 1708,42 грн. та 4 000 гривень витрат по оплаті правничої допомоги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв