Провадження №2/748/34/25
Єдиний унікальний № 748/465/24
12 листопада 2025 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді: Майбороди С.М.,
при секретарі: Пасько К.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,
29 січня 2024 року представник позивача Сиводід О.П. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача у порядку регресу витрати на утримання житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 в розмірі 2622,23 грн, судовий збір у розмірі 1211,20 грн та 4500,00 грн витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власником 1/3 частини будинку є відповідач ОСОБА_3 .. З метою недопущення відключення житлового будинку від надання послуг з газопостачання і руйнування будинку через відсутність опалення, позивач змушений сплачувати всі свої кошти за природний газ та його доставку за себе і за відповідача. Так, позивачем було сплачено кошти за спожитий природний газ на загальну суму 3302,72 грн; за доставку природного газу на загальну суму 1743,81 грн. Крім того, за спожитий природний газ AT «Чернігівгаз» було зроблено коригування на суму 133,29 грн. Окрім цього, у КП «Чернігівське РБТІ» ЧРР позивачем було замовлено технічну документацію на спільний будинок, витрати за яку склали 2820,17 грн. Таким чином, ОСОБА_2 понесено витрати на утримання спільного житлового будинку на загальну суму 7866,70 грн. Враховуючи частки співвласників у житловому будинку з надвірними будівлями, ОСОБА_2 вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2622,23 грн за утримання спільного будинку.
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.02.2024 справу прийнято до провадження Чернігівського районного суду Чернігівської області та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 03.04.2025 провадження у справі було зупинено до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.
Ухвалою суду від 29.07.2025 провадження у справі було поновлено.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
З урахуванням того, що представник позивача виходячи з поданої заяви не заперечує щодо заочного розгляду справи, відповідач відзиву на позов не надав, суд вирішив можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього сина ( на момент звернення до суду з позовом) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 є власником 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.12).
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 748/1318/23 за ОСОБА_2 визнано право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, рішення суду встановлено, що власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями є ОСОБА_3 (а.с. 55-56).

Отже, позивач та відповідач є співвласниками будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем було сплачено кошти за спожитий природний газ на загальну суму 3169,77 грн, що підтверджується фіскальним чеком № від 13.11.2023 на суму 2864,30 грн (а.с.40) та платіжною інструкцією № 0.0..1 від 27.12.2023 на суму 305,47 грн (а.с.43).

З урахуванням суми коригування 133,29 грн, що відображена в стані розрахунків ( а.с.41) загальна сума сплачених коштів за спожитий природний газ складає 3303,06 грн.

Також, позивачем було сплачено за доставку природного газу на загальну суму 1743,81 грн., що підтверджується платіжними інструкціями : № 0.0..1 від 28.02.2023 на суму 110 грн, № 0.0..1 від 13.03.2023 на суму 300 грн, № 0.0..1 від 13.03.2023 на суму 300 грн, № 0.0..1 від 27.06.2023 на суму 100 грн, № 0.0..1 від 18.05.2023 на суму 100 грн, № 0.0..1 від 11.07.2023 на суму 200 грн, № 0.0..1 від 10.08.2023 на суму 200 грн, № 0.0..1 від 15.11.2023 на суму 110,53 грн, № 0.0..1 від 13.09.2023 на суму 323,28 грн (а.с.47-51).

Згідно довідки ТОВ «Чернігівгаз збут» від 13.11.2023, наданою ОСОБА_2 , відсутня заборгованості за постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44).

Таким чином, ОСОБА_2 понесено витрати на утримання спільного житлового будинку на загальну суму 5046,87 грн.

За приписами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З аналізу даної норми вбачається, що участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик, які визначають його експлуатаційні якості. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з пунктом 5 ч. 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. А відповідно до пункту 6 ч. 1 статті 1 зазначеного закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна.

Житловий кодекс УРСР у статті 151 визначає, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, нести витрати на утримання житла.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахування частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК України).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрату судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18), від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20).

Отже, як позивач, так і відповідач в силу вимог статей 322,360 ЦК України зобов`язанні утримувати майно, що їм належить, та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.05.2019 у справі № 712/10644/16.

Таким чином, відповідач, ОСОБА_3 , як співвласник майна, зобов`язаний утримувати належне йому майно, незалежно від фактичного його місця проживання або перебування, але всупереч нормам чинного законодавства такий обов`язок ним не виконується.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано відповідні докази того, що саме ОСОБА_2 поніс тягар утримання спільного майна, що не заперечується сторонами.

Отже, відповідач відповідно до вимог ст.360 ЦК України, як співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тому має компенсувати позивачу сплачену ним частину вартості понесених витрат на оплату комунальних послуг пропорційно до розміру його частки у майні.

Оскільки частка у праві власності на будинок відповідача становить 1/3, то є підстави для стягнення з нього 1/3 частини витрат, понесених позивачем на утримання будинку в розмірі 1682,29 грн.

Крім того, у КП «Чернігівське РБТІ» ЧРР позивачем було замовлено технічну документацію на спільний будинок, витрати за яку склали 2820,17 грн. (а.с. 35), які позивач також просить стягнути з відповідача.

На сторони солідарно було покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право позивачу (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

При цьому, суд не відносить до витрат на утримання житла сторін оплату позивачем замовленої технічної документації на будинок в сумі 2820,17 грн, тому не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача.

Питання про судові витрати суд вважає слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 2622,23 грн. Судом стягнуто 1682,29 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 64,15% (1682,29 х 100 : 2622,23). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 777 грн (1211,20 х 64,15% : 100).

Крім того, витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню пропорційно до рохміру задоволених позовних вимог. Так, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Позовні вимоги задоволені на 64,15%. За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 2887 грн (4500,00 х 64,15% : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в прядку регресу витрати на утримання житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 в розмірі 1682 (одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн 29 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 777 грн судового збору та 2887 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_2 .

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_3 .

Суддя С. М. Майборода