СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/77/25
ун. № 759/1386/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді від розгляду заяви боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, стягувач - ОСОБА_1 ,

встановив:

В провадженні суду перебуває справа за заявою боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу-виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва від 16.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягувач - ОСОБА_1 .

Від стягувача Лало Я.Ч. надійшла заява про відвід судді, у якому висловлює недовіру щодо якісного, об"єктивного, професійного та неупередженого розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Тому, з метою недопущення у сторін та стороннього спостерігача сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, враховуючи упереджене ставлення сторони позивача до головуючого та з метою усунення в майбутньому будь-яких нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, заява про відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 259, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді задовольнити.

Прийняти відвід судді Сенька М.Ф. від розгляду заяви боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, стягувач - ОСОБА_1 ,

Передати матеріали скарги до канцелячрії суду для розподілу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення суддею.

Головуючий Сенько М.Ф.