ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 листопада 2025 року

м. Харків

справа № 638/5965/22

провадження № 22-ц/818/3478/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Шнайдер Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Юлії у виконавчому провадженні № 73264498, інший учасник справи: стягувач ОСОБА_2 , -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року, постановлену суддею Щепіхіною В.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Юлії щодо складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 лютого 2025 року у ВП № 73264498 неправомірними та визнати вказаний розрахунок незаконним; зобов?язати старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Юлію здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 73264498, виходячи з фактичного доходу ОСОБА_3 , який він одержував за період з жовтня 2022 року по листопад 2024 року та який полягає у нарахованих відсотках по угоді № TDRM000969670 від 23.01.2023 року, укладеної з АТ «Сенс Банк».

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що як вбачається з оскаржуваного розрахунку заборгованості, з нього щомісяця стягувалось 2085,00 грн., виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Нарахування аліментів в такому розмірі державний виконавець обґрунтовує тим, що заявником (боржником) не надані та в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, які відображають суми отриманих боржником доходів. Апелянт з вказаним розрахунком заборгованості по аліментам не згоден, оскільки весь період з жовтня 2022 року по листопад 2024 року, за який з нього стягуються аліменти на утримання колишньої дружини, він не мав постійного місця роботи та заробітної плати не отримував.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний розрахунок заборгованості є законним та обґрунтованим, таким, що складений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Натомість, ОСОБА_3 належними та допустимими доказами не спростував вказаний розрахунок, іншого розрахунку на спростування оскаржуваного також не надав, дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2022 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, стягнення суми аліментів здійснювати з 25.10.2022. Рішення суду ухвалено допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення набрало законної сили 24.04.2023 року, видано виконавчий лист по справі.

На виконанні старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Ю. І. перебуває виконавче провадження № 73264498 з примусового виконання виконавчого листа № 638/5965/22 від 16.05.2023 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

09.11.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73264498.

09.11.2023 старшим державним виконавцем направлено запит до Пенсійного фонду України № 180788691 про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи. Результатом обробки запиту, особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу.

Після запиту до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, виконавцем отримана відповідь, що інформацію не надано з причини її відсутності в Державному реєстрі.

З виписки по угоді № TDRM000969670 від 23.01.2023 року, наданої АТ «Сенс Банк» за період з 23.01.2023 року по 12.02.2025 року, вбачається, що 23.01.2023 року ОСОБА_3 на його депозитний рахунок було внесена сума 5 000 грн. Після цього на вказану суму щомісячно нараховувались та виплачувались відсотки після вирахування військового збору та податку з доходів на відсотковий дохід по депозиту.

23.01.2025 року до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява боржника про надання розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № 73264498, з врахуванням квитанцій про сплату аліментів та виписки з депозиту, по угоді TDRM000969670 від 23.01.2023 АТ «СЕНС БАНК».

ОСОБА_3 до здійснення розрахунку державним виконавцем здійснив наступні оплати за аліментами на користь ОСОБА_5 : 26.01.2023 року в розмірі 4 573 грн за період жовтень-грудень 2022 року; 13.06.2023 року в розмірі 15 грн. за травень 2023 року, в розмірі 15 грн. за червень 2023 року; 18.07.2023 року в розмірі 15 грн. за липень 2023 року; 16.09.2024 року в розмірі 15 грн.; 16.10.2023 року в розмірі 30 грн. за вересень-жовтень 2023 року; 12.12.2023 року в розмірі 15 грн. за листопад 2023 року; 10.01.2024 року в розмірі 15 грн. за грудень 2023 року; 14.02.2024 року в розмірі 15 грн. за січень 2024 року; 13.03.2024 року в розмірі 15 грн. за лютий 2024 року; 16.04.2024 року в розмірі 15 грн. за березень 2024 року; 13.05.2024 року в розмірі 15 грн. за квітень 2024 року; 12.08.2024 року в розмірі 15 грн. за червень 2024 року; 22.01.2025 року - в розмірі 15 грн. за січень 2023 року, в розмірі 15 грн. за лютий 2023 року, в розмірі 15 грн. за серпень 2023 року, в розмірі 15 грн. за травень 2024 року.

11.02.2025 року старшим державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Демченко Ю. І. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 638/5965/22 від 16.05.2023 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова за період з жовтня 2022 року по листопад 2024 року. Згідно цього розрахунку заборгованість зі сплати аліментів складає 45716,80 грн.

При обчисленні вищевказаного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державний виконавець застосувала розмір середньої заробітної плати працівника для даної місцевості відповідно до положень ст. 195 СК України та розділу XVI Інструкції.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами частини першої статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (частина друга статті 195 СК України).

За змістом пункту 4 розділу XVI Інструкції № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувана і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

При цьому, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження (пункт 3 розділу XVI Інструкції № 512/5).

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Тобто, до зайнятого населення належать особи, які отримують дохід від видів зайнятості, пов`язаних з виконанням обов`язків за трудовим договором, військовою (чи альтернативною) службою, самозабезпеченням, від праці за кордоном, а також ті особи, які навчаються. Також до зайнятого населення належать і непрацюючі працездатні особи у випадках, передбачених абзацом другим пункту 1 статті 4 вищевказаного Закону.

Отже, Закон № 5067-VI визначає, що до зайнятого населення належать як особи, які працюють і отримують дохід від такої зайнятості, так і непрацюючі працездатні особи.

Поняття «дохід» є доволі широким і вміщує в собі як отримання матеріальних благ (в тому числі в грошовій формі), так і в нематеріальній формі, він може бути як пов`язаний з трудовою діяльністю (заробіток) так і ні. Так, Податковим кодексом України визначено, що базою оподаткування платників податку на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід (будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду).

До цієї бази, зокрема, відносяться пасивні доходи, в тому числі у виді процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок, на вклад (депозит) у кредитних спілках, інші проценти (у тому числі дисконтні доходи) (п.п.14.1.268 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

В обґрунтування неправомірності розрахунку заборгованості державного виконавця по сплаті аліментів ОСОБА_3 посилається на ст.80 СК України, де врегульовано, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Оскільки апелянт не працює то просить провести розрахунок виходячи з фактичного доходу, який він отримував у вигляді відсотків на депозитний вклад, оскільки іншого доходу у нього немає, він офіційно непрацевлаштований.

У статті 81 СК України вказано, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (далі - Перелік № 146).

У пункті 1 вказаного Переліку №146 (в редакції, чинній на час проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів) зазначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам І групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Аналізуючи вказаний перелік, встановлений підзаконним нормативно-правовим актом, можна дійти висновку, що під доходом розуміють виплати, які пов`язані з трудовою діяльністю (працею), підприємницькою діяльністю, державними допомогами, навчанням, плати за оренду, тощо. Тобто, зміст положень Переліку №146 щодо видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Проте, порядок визначення розміру саме заборгованості зі сплати аліментів, а не самого розміру аліментів, не обмежується лише визначенням переліку видів та розміром доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя. Як зазначалось вище, виконавець на виконання вимог інструкції №512/5 при розрахунку заборгованості, який обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, враховує відомості, отримані із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інші документи, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Так, частиною 2 статті 195 СК України унормовано, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Таким чином, положення цієї статті чітко вказують на необхідність визначення розміру заборгованості за аліментами, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у разі коли платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості. При цьому це не виключає можливість отримання ним іншого виду доходу в цей період та добровільної сплати з нього аліментів.

Тлумачення положень підзаконних нормативно-правових актів (Переліку №146, Інструкції №512/5) має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого вони прийняті. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 по справі №760/4569/18-ц.

Судова колегія звертає увагу, що ОСОБА_3 є працездатною особою, 1990 року народження, має можливість працювати та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відсутність офіційного працевлаштування не звільняє від виконання обов`язків.

Виходячи з вище зазначеного, висновок суду про відсутність підстав для задоволення скарги відповідає вимогам закону.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,374,375,381,382,383,384ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 05.11.2025 року.