ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/263/25Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О. Б.
Провадження № 22-ц/817/1054/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

з участю секретаря - Хоміцька С.О.

та позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу №951/263/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року, ухваленого суддею Гриновець О.Б., повний текст якого складено 26.08.2025, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козівської селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , Козівської селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 терміном на шість місяців.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно. У квітні 2025 року позивач в усній формі звернувся до Тернопільського районної державної нотаріальної контори про заведення спадкової справи й видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак йому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку й рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що після смерті батька часто хворів, перебував у постійній нервовій напрузі, переживав стрес, внаслідок чого були порушені нормальні життєві стосунки з оточуючими людьми, тому не подав своєчасно заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак вважає, що прийняв спадщину батька, якого доглядав та з яким проживав разом на день смерті і продовжує користуватися спадковим майном. Також зазначив, що про встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини не знав, так як не є фахівцем в галузі права.

Тож просить визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козівської селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року у справі №951/263/25 та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги заявник зазначає, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент смерті із спадкодавцем проживав з останнім і вважав, що прийняв спадщину та не був обізнаний про шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, у зв`язку із смертю батька позивач перебував у стані стресу та хворів. До нотаріуса позивач звернувся із заявою щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у квітні 2025 року, однак позивачу було роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини, що і стало причиною звернення останнього до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Також, вказує, що відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив задовольнити їх в повному обсязі, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

За таких обставин, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визначення позивачу додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який почне перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду не надходило.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення №560, яке повернулося у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною ним адресою. Разом з тим, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та вказує, що апеляційну скаргу пітримує, просить задовольнити.

Відповідач Козівська селищна рада у судове засідання, також не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.

Третя особа Тернопільська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з п. 2, п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи та день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 й ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.1957 (а. с. 5).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 05.12.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 1740 (а. с. 6).

ОСОБА_3 за життя був власником земельної ділянки для ведення садівництва і городництва площею 0, 13 га на території Плотичанської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ТР 192 від 22.08.1994 (а. с. 9).

Згідно з довідки, виданої 05.04.2025 Садівницьким товариством «Текстильник» ОСОБА_3 й ОСОБА_4 проживали з 1988 року і обробляли земельну ділянку. Разом з ним проживав їхній син ОСОБА_1 й здійснював догляд за батьками (а. с. 8).

Відповідно до довідки ГО «Християнський центр спасіння» № 0042025 від 28.05.2025 ОСОБА_1 з 27.04.2020 по 03.08.2020, а також з 06.07.2021 по 30.11.2021 добровільно проходив курс реабілітації від алкогольної залежності у християнському реабілітаційному центрі «Спасіння», що у м. Малий Глибочок Тернопільської області (а. с. 45).

Згідно з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82085867, виданого 04.08.2025 Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася (а. с. 102).

З листа державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори В. Осадчук від 14.04.2025 № 646/01-16 видно, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за поновленням якого їй рекомендовано звернутися до суду (а. с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Натомість безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, виходячи з такого.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Водночас відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які пов`язані з тривалим відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування на службі в Збройних Силах України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764 св20), від 26 жовтня 2022 року в справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22), від 29 червня 2023 року у справі № 733/1500/21 (провадження № 61-10982св22).

Враховуючи викладене, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі, що переглядається судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення садівництва і городництва площею 0, 13 га на території Плотичанської сільської ради.

Інформаційним листом державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори В.Осадчук від 14.04.2025 № 646/01-16 позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він не звернувся у шестимісячний строк до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачу рекомендовано в судовому порядку визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги по закону (син спадкодавця) і згідно з довідкою від 05.04.2025 виданої Садівницьким товариством «Текстильник» вбачається, що ОСОБА_1 проживав разом з батьками ОСОБА_3 й ОСОБА_4 та здійснював догляд ними.

Відповідач ОСОБА_2 також є спадкоємцем першої черги по закону.

Відповідно до заяви відповідача від 19.05.2025 зазначено, що ОСОБА_2 позов визнає та просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с.28). Аналогічну заяву подав і до суду апеляційної інстанції.

За змістом статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є проявом принципів диспозитивності і змагальності.

Колегія суддів вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і судом не встановлено порушення прав інших осіб, тому її слід взяти до уваги.

Також матеріали справи свідчать про те, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 не заводилась, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82085867 від 04.08.2025 (а.с.102).

Заяв про прийняття, відмову від спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину від інших спадкоємців не надходило, заповіту спадкодавцем не складено. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Враховуючи наведене та те, що позивач на день смерті спадкодавця проживав разом з ним, хоча не зареєстрований разом з ним, продовжує користуватися спадковим майном, що свідчить про те, що ним фактично прийнято спадщину, проте належним чином не оформлено.

Окрім наведеного, колегія суддів також враховує ту обставину, що відповідач позов визнає та інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, крім позивача іншими особами подані не були, заповіту спадкодавцем не складено.

На думку колегії суддів, подання ОСОБА_1 позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті його батька є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім того, з огляду на положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у позивача, виникло «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно від його померлого батька через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке «законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі).

Із урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили.

Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і ухвалення нового, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козівської селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Козівської селищної ради Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 жовтня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів