ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 листопада 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 758/3557/24

Головуючий у першій інстанції Роздайбіда О.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1828/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації,-

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього суми майнової шкоди в розмірі 48 214,34 грн та 3 028,00 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.09.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальності власника автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована за договором №1151/22-Т/К04, укладеним 01.07.2022 між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2022 у справі №761/20370/22 підтверджено, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

У результаті ДТП автомобіль «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до умов Договору страхування проведено виплату страхового відшкодування в сумі 140 570,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп»), полісом якої передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 130 000,00 грн, франшиза - 2 600,00 грн.

Позивач посилався на те, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» в межах ліміту відповідальності виплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 92 355,66 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), а тому ОСОБА_1 , з огляду на положення ст. 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати шкоду у розмірі 48 214,34 грн.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодування шкоди у порядку суброгації в сумі 48 214,34 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що власниця автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , з заявою про виплату їй страхового відшкодування до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» не зверталась, а тому порушила річний строк звернення за страховою виплатою.

ОСОБА_1 стверджує, що оскільки полісом № НОМЕР_3 про страхування цивільної відповідальності власника автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» передбачений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн, то страхове відшкодування шкоди повинно бути сплачено саме ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» у межах цього ліміту, а доказів перевищення суми збитків розміру страхового відшкодування суду не надано.

Указує, що платіжна інструкція про перерахування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 92 355,66 грн не є достатнім доказом виплати страховиком страхового відшкодування у повному обсязі.

Наголошує на тому, що проведене ТОВ «ЕАК «Довіра» дослідження, за результатами якого встановлено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на рівні 0,47 також не підтверджує обґрунтованість заявлених вимог до відповідача у частині розміру його відповідальності як завдавача шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суд першої інстанції виходив з того, що різниця між фактичним розміром шкоди (розмір страхового відшкодування, виплачений ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за Договором страхування) та розміром страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» в порядку регресу ПрАТ «СК « Арсенал Страхування», становить 48 214,34 грн, яка відповідачем не відшкодована та не спростована.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 09.09.2022 о 16 год. 00 хв., в м. Києві по пр. Перемоги, 38, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався позаду, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2022, яка набрала законної сили 28.10.2022, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 13).

На момент ДТП майнові інтереси, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , були застраховані за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №1151/22-Т/К/04 від 26.05.2022, укладеним між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 на строк з 05.06.2022 до 04.06.2023 (а.с. 5-11).

12.09.2022 ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 12).

12.09.2022 представником ТОВ «ЕАК «Довіра» складено протокол огляду транспортного засобу, де зафіксовані пошкодження застрахованого автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 25-26).

Згідно з договором №15072014-СТО від 15.07.2014 на надання послуг з ремонту транспортних засобів та додаткових угод до нього, укладених між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (замовник) та ДП «Ауді Центр Віпос» (виконавець) замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати ремонти транспортних засобів, що застраховані замовником та спрямовані до виконавця, під час виконання замовником врегулювання страхових випадків за укладеними договорами страхування, у відповідності до технологічного процесу та нормативів трудомісткості заводу-виробника (а.с. 38-49).

12.09.2022 ДП «Ауді Центр Віпос» складено рахунок-фактуру №, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 140 570,00 грн (а.с. 18).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» 13.09.2022, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом у сумі 140 578,44 грн, ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом 754 414,95 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,47, втрата товарної вартості 0 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу 94 603,44 грн (а.с. 19-37).

Як слідує з страхового акту №006.01356722-1 від 20.09.2022 вищевказану подію ДТП, що сталася 09.09.2022, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визнано страховим випадком, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_2 у сумі 140 570,00 грн на рахунок ДП «Ауді Центр Віпос» (а.с. 16).

21.09.2022 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» листом №2к/у повідомило ДП «Ауді Центр Віпос» про необхідність проведення ремонту автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 в межах суми страхового відшкодування 140 570,00 грн, яку ДП «Ауді Центр Віпос» має використати з гарантійного внеску, який було надано у якості ротаційного фонду (а.с. 50).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-2548139, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду майну встановлено в розмірі 130 000,00 грн, франшиза - 2 600,00 грн (а.с. 53).

27.09.2022 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось із претензією про виплату страхового відшкодування №270922-325/В стосовно ДТП, яка сталася 09.09.2022 за участю автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_1 .

Листом №ВИХ-35 від 30.11.2022 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» підтвердило, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_5 , застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-2548139, згідно з яким франшиза становить 2 600,00 грн. Визначення та оцінка реального розміру збитків проводилась на підставі наданого рахунку № НОМЕР_6 від 12.09.2022 ДП «Ауді Центр Віпос». З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,495 на складові, що підлягають заміні, розрахованого представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп», належна сума страхового відшкодування в порядку регресу становить 92 355,66 грн (а.с. 51).

Як вбачається з платіжного доручення №ЗР087728 від 01.12.2022 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» виплатило відшкодування згідно з страховим актом №35 від 01.12.2022 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно з претензією №270922-325/В у розмірі 92 355,66 грн (а.с. 52).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час вчинення ДТП та на час ухвалення рішення, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час вчинення ДТП та на час ухвалення рішення. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час вчинення ДТП та на час ухвалення рішення, вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18).

У справі, що переглядається, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №1151/22-Т/К04 від 01.07.2022, відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2020 року у справі №352/1384/18.

У статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час виникнення спірних правовідносин та ухвалення рішення суду, зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, оплачується винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові по справі №755/7666/19 від 15.10.2020.

Отож у ході розгляду справи встановлено недостатність суми страхового відшкодування, тому наявні підстави для стягнення різниці між сумою страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплаченою для відновлення автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виплаченою їй ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» сумою страхового відшкодування.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 мала звернутися до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» з заявою про виплату їй страхового відшкодування, а її незвернення потягло за собою порушення річного строку звернення за страховою виплатою, ґрунтуються на невірному розумінні заявником норм права, оскільки ОСОБА_2 застрахувала свою цивільну відповідальність власника транспортного засобу в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та відповідно саме позивачем було виплачено страхове відшкодування у сумі 140 570,00 на підставі рахунку-фактури №000078865 від 12.09.2022 ДП «Ауді Центр Віпос». ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в свою чергу звернулося до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» про відшкодування страхової виплати, тому звернення ОСОБА_2 не було необхідним.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що страхове відшкодування шкоди повинно бути сплачено ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» у межах ліміту відповідальності у розмірі 130 000,00 грн, а доказів перевищення суми збитків розміру страхового відшкодування суду не надано.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах від 04.12.2019 у справі №359/2309/17, від 08.09.2025 у справі №161/3803/24 вказував, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. В цих же постановах Верховний Суд посилається на висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 де зазначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, ОСОБА_1 , як особа, яка винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, відшкодованою ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Наданий позивачем звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведений ТОВ «ЕАК «Довіра» згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092. Цей звіт є належним та допустимим доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди та визначення коефіцієнта фізичного зносу на рівні 0,47. Вказаний звіт не спростований матеріалами справи, тому доводи відповідача про те, що проведене ТОВ «ЕАК «Довіра» дослідження, за результатами якого встановлено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Ауді» на рівні 0,47 не підтверджує обґрунтованість заявлених вимог до відповідача у частині розміру його відповідальності, як завдавача шкоди, не заслуговують на увагу.

Наявні у справі платіжне доручення №ЗР087728 від 01.12.2022 та лист ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» про прийняте рішення щодо страхового відшкодування є належними і допустимими доказами. У цих документах наведені розрахунок оцінки реального розміру збитків та розмір виплаченого страхового відшкодування в межах зазначеної суми. Належних та допустимих доказів на спростування вказаних документів відповідачем суду першої інстанції надано не було, а тому твердження, що подане позивачем платіжне доручення є неналежним доказом виплати страховиком страхового відшкодування у повному обсязі, апеляційний суд відхиляє.

Різниця між виплаченою ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуріанс Груп» сумою страхового відшкодування 92 355,66 грн та вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача 140 570,00 грн становить 48 214,34 грн, які обґрунтовано стягнуті з винуватця дорожньо-транспортної пригоди судом першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко