РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник Акціонерного товариства «ПУМБ» у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул.Андріївська, буд.4, м.Київ, 04070) заборгованість у сумі 165799,11 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві представник позивача просив суд провести розгляд справи в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника банку. Проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечує.

В судове засідання відповідачка повторно не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 26 липня 2019 року між сторонами по справі Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено та підписано кредитний договір №5801, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 5000,00 грн. В подальшому було збільшено кредитний ліміт до 33700 грн.

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №80, дата 26.07.2019 р., боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з якої вбачається, що 26.07.2019 було встановлено кредитний ліміт 5000.00. В подальшому відбулось збільшення кредитного ліміту, а саме: 21.11.2019 до 9300.00; 04.06.2020 до 14100.00; 15.10.2020 до 18900.00; 18.02.2021 до 23700.00; 20.05.2021 до 24700.00; 05.07.2021 до 26700.00; 20.07.2021 до 28700.00; 18.08.2021 до 30700.00; 15.02.2022 до 33700.00; 27.02.2022 зменшено до 30698.00; 03.03.2022 збільшено до 33700.00.

09 листопада 2021 року між сторонами по справі Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено та підписано кредитний договір №, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 20000,00 грн.

З дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції № TR.53510637.98967.25578 від 09 листопада 2021 року вбачається, що АТ «ПУМБ» було перераховано ОСОБА_1 20000,00 грн. Призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 09/11/2021 за позикою ОСОБА_1 .

10 лютого 2022 року між сторонами по справі Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено та підписано кредитний договір №, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 65000,00 грн.

З дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції № TR.55864927.44765.25578 від 10 лютого 2022 року вбачається, що АТ «ПУМБ» було перераховано ОСОБА_1 65000,00 грн. Призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № від 10/02/2022 за позикою ОСОБА_1 .

Вказаними кредитними договорами обумовлено розмір, порядок сплати позичальником кредитодавцю процентів за користування кредитами, які нараховуються відповідно до умов договору, а також умови повернення кредитів.

Крім того, 26 липня 2019 року, 09 листопада 2021 року, 10 лютого 2022 року відповідно, між сторонами по справі Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено та підписано Паспорти споживчих кредитів, якими чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредитів, розмір процентів за користування кредитами.

Тобто, банком було у повній мірі виконано зобов`язання за кредитними договорами, а саме надано позичальнику кредит на умовах, викладених у кредитних договорах та Паспортах споживчого кредиту.

Натомість, відповідачка передбачені кредитними договорами та Паспортами споживчих кредитів умови не виконала, а саме отримала кредитні кошти, однак не в повній мірі та не вчасно здійснювала погашення, як основної суми боргу, так і процентів за користування кредитами.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №801 від 26.07.2019 станом на 09.04.2025 (включно) вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором 801 від 26.07.2019 р. станом на 09.04.2025 (включно) складає 73974,87 грн. та складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 33247,34 грн., заборгованість по процентам 12,11 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 40727,53 грн.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № від 09.11.2021 станом на 09.04.2025 (включно) вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором від 09.11.2021 станом на 09.04.2025 (включно) складає 15755,23 грн. та складається з наступного: заборгованість по сумі кредиту 9892,5 грн., заборгованість по процентам 1,37 грн., заборгованість по комісії 5861,36 грн.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № від 10.02.2022 станом на 09.04.2025 (включно) вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором від 10.02.2022 станом на 09.04.2025 (включно) складає 76069,01 грн. та складається з наступного: заборгованість по сумі кредиту 47196,9 грн., заборгованість по процентам 12,11 грн., заборгованість по комісії 28860 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори зокрема, укладені в електронній формі. Їх дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована, у судовому порядку вказані договори відповідачем не оскаржувалися. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ст.8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачкою, яка в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації, письмовий відзив на позов не подала, грошові кошти отримала та використала на власні потреби, однак свої зобов`язання за кредитним договором у повній мірі не виконала, тому заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273, 280,282-289,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул.Андріївська, буд.4, м.Київ, 04070) заборгованість за:

кредитним договором №801 від 26.07.2019 в розмірі 73974,87 грн. (з яких: заборгованість за сумою кредиту 33247,34 грн., заборгованість по процентам 12,11 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 40727,53 грн.);

кредитним договором № від 09.11.2021 в розмірі 15755,23 грн. (з яких: заборгованість по сумі кредиту 9892,5 грн., заборгованість по процентам 1,37 грн., заборгованість по комісії 5861,36 грн.);

кредитним договором № від 10.02.2022 в розмірі 76069,01 грн. (з яких: заборгованість по сумі кредиту 47196,9 грн., заборгованість по процентам 12,11 грн., заборгованість по комісії 28860 грн.)

а всього на загальну суму 165799,11 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», 04070 м.Київ, вул.Андріївська, буд.4,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов