Дата документу 15.10.2025 Справа № 317/3151/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3151/24 Головуючий у 1-й інстанції: Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/1258/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Данила Руслановича на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу.

В обґрунтування позову зазначав, що 13.02.2023 представниками АТ «Запоріжгаз» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за місцем мешкання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами вказаної перевірки працівниками АТ «Запоріжгаз» було складено акт про порушення № ZP 002140 від 13.02.2023. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками АТ «Запоріжгаз» та відповідачем без зауважень. В акті встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: розділ ХІ глава 2 п. 1 пп. 3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

13.02.2023 лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол № 005545 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи, який підписано представниками Оператора ГРМ та відповідачем.

22.02.2023 проведено експертизу ЗВТ, про що складено акт № 0138 експертизи лічильника газу, за результатами якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутні пломба державного повірника з відбитками тавр про проходження державної повірки, що встановлюється над фіксуючим гвинтом, який утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, внаслідок чого наявний доступ в роботу лічильного механізму. Відсутній відбиток тавра про проходження державної повірки на пломбувальному матеріалі, що був поміщений в пакувальну тару разом з ЗВТ. Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Під час проведення експертизи застосовувалась фото та відеофіксація. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.

За фактом втручання відповідача в роботу ЗВТ комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № ZP 002140 від 13.02.2023, що відображено у протоколі № 440 від 10.03.2023.

АТ «Запоріжгаз» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості необлікованого об`єму природного газу в сумі 99 435,24 грн. протягом 10 днів з дати отримання повідомлення, який був отриманий відповідачем 27.04.2023.

У добровільному порядку відповідачем борг не сплачено, у зв`язку з чим АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулось до суду з даним позовом.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» донарахований необлікований об`єм та обсяг природного газу в розмірі 99 435,24 грн. та судові витрати.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартість донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу у сумі 99 435 грн. 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Тивоненко Д.Р. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» судові витрати, понесені у суді першої та апеляційної інстанцій.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач повинен довести суду, що навіть незважаючи на відсутність повірочної пломби на лічильному механізмі ЗВТ та відбитку тавра на пломбувальному матеріалі, він не здійснював вплив на лічильних механізм ЗВТ, а відтак, в його діях відсутній склад правопорушення. Висновки суду першої інстанції, що «відповідач та його представник на власний розсуд не надали до суду свідоцтва про повірку, хоча мали об`єктивну можливість це зробити. Зміст свідоцтва про повірку міг би довести заперечення відповідача проти позову», є помилковими, адже відповідач зазначив, що вказаного свідоцтва про повірку у нього нема і ніколи не було.

Зауважує, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки такому доказу, як «Акт № 013247 установки бытового счетчика газа после выполнения поверки, ремонта». Цей Акт не містить інформації про місце встановлення пломби державного повірника, а також чи пройшов лічильник повірку, не містить відбитку його тавра, що повинно було проставлятись на пломбі, та не підтверджує її передання на зберігання споживачу ОСОБА_2 . Судом першої інстанції проігноровано доводи відповідача, що матеріали справи також не містять копії протоколу повірки лічильника газу Самгаз G4 від 2015 року, який в свою чергу міг би свідчити про нанесення на повірочну пломбу тавра державного повірника та передання його на зберігання споживачу. Відтак, саме позивач, обґрунтовуючи позов і порушення «відсутній відбиток тавра на пломбувальному матеріалі/ відсутня повірочна пломба на лічильному механізмі ЗВТ» повинен був надати таке свідоцтво або інший документ, який беззаперечно підтвердив би наявність такого тавра на пломбувальному матеріалі/або встановлення повірочної пломби на лічильному механізмі ЗВТ.

Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відсутість повірочної пломби на лічильному механізмі ЗВТ та відбитку тавра на пломбувальному матеріалі призвело до викривлення даних обліку природного газу, тобто факт споживання відповідачем необлікованого природного газу та усіх складових цього правопорушення, зокрема наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача), не доведений.

Сам факт відсутності пломби за відсутності інших обов`язкових елементів правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не враховується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявності інших дій, що призводять до викривлення даних засобу обліку природного газу, не свідчить та є недостатнім для висновку про несанкціоноване втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

До такого висновку щодо змісту вказаних норм матеріального права щодо відсутності підстав для притягнення відповідача до відповідальності дійшов КЦС ВС у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі N 646/6354/19, провадження N 61-11642св21.

Звертає увагу, що позивач у позові зазначав, що актом про порушення зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, і (вказаним актом не встановлено факт відсутності будь-яких пломб), а саме: відсутність повірочної пломби на лічильному механізмі ЗВТ та відбитку тавра на пломбувальному матеріалі. Експертизою та повіркою ЗВТ не встановлено порушення герметичності та втручання в роботу лічильника. Тобто висновку про те, що у лічильник відбулось несанкціоноване втручання, матеріали справи не містить. Отже, працівники позивача порушили вимоги Кодексу ГРМ щодо порядку огляду ЗВТ, фіксації порушення, демонтажу пломби і її пакування, що робить зібрані матеріали та складений акт про порушення такими, що не можуть бути використані для покладення відповідальності на споживача. Крім того, є недоведеним позивачем й сам факт несанкціонованого втручання у ЗВТ, оскільки експертиза лічильника газу та його повірка підтвердили відсутність втручання в роботу ЗВТ та його герметичність.

Інформація про місце встановлення пломби повірника та її реквізити (відбиток) повинна зазначатись (проставлятись) у протоколі повірки або в акті про пломбування, що складається Оператором ГРМ, і в ньому також зазначається інформація про сторону, відповідальну за збереження такої пломби, та проставляються підписи осіб, які брали участь чи були присутніми при пломбуванні.

Як вбачається з інструкції по користуванню ЗВТ Самгаз G4, термін його міжповірочного інтервалу складає 8 років, відсутня дата його останньої повірки або ремонту.

У «Акт № 013247 установки бытового счетчика газа после выполнения поверки, ремонта» наявна інформація лише про його пломбування двома пломбами Карат № С 19777034 та Бар`єр № 7064481, остання з яких відповідно до акту експертизи порушена не була.

Матеріали справи також не містять копії протоколу повірки лічильника газу Самгаз G4 від 2015 року, який, в свою чергу, міг би свідчити про нанесення на повірочну пломбу тавра державного повірника та передання його на зберігання споживачу.

22.02.2023 під час проведення повірки ЗВТ, а також проведення його експертизи було встановлено, що вказаний лічильник є непридатним до подальшого використання через відсутність повірочної пломби на лічильному механізмі ЗВТ та відбитку тавра на пломбувальному матеріалі, як наслідок, наявний доступ в роботу лічильного механізму ЗВТ, що кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. При цьому інформації про зв`язок такої похибки у роботі ЗВТ, 2007 року випуску, із неправомірними діями споживача матеріали справи не містять, а існування відбитку державного повірника на пломбувальному матеріалі (мастичній пломбі) жодними доказами не підтверджено.

Оскільки АТ «ОГС «Запоріжгаз» не доведено факту проставляння на пломбі державного повірника відповідного тавра та передання такої пломби на зберігання відповідачу, останній приходить до висновку, що позивачем не доведено факту несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, в тому числі шляхом пошкодження пломб державного повірника.

Сам факт відсутності пломби за відсутності інших обов`язкових елементів правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не враховується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявності інших дій, що призводять до викривлення даних засобу обліку природного газу, не свідчить та є недостатнім для висновку про несанкціоноване втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

До такого висновку щодо змісту вказаних норм матеріального права щодо відсутності підстав для притягнення відповідача до відповідальності дійшов КЦС ВС у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі N 646/6354/19, провадження N 61-11642св21.

Вважає, що позивач не довів не тільки того, що відповідачем було дійсно скоєно порушення у вигляді несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, а й факту передачі йому на зберігання пломби державного повірника, що виключає покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення вартості необлікованого об`єму (обсягу) природного газу.

Крім того, вказує, що орієнтовний розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 11 000,00 грн., що підтверджується ордером від 20.05.2025 року на надання правової допомоги, Договором № 31/07 від 31.07.2024 року про надання правової допомоги, Додатком № 1 від 31.07.2024 року до Договору, Актом № 2 від 20.05.2025 року про надані послуги до Договору.

Згідно з Актом № 1 від 05.08.2024 року про надані послуги до Договору, судові витрати відповідача на правову допомогу у суді першої інстанції становили 18 000,00 грн.

Таким чином, попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, до складу яких входить витрати на професійну правничу допомогу у судах 1 та 2 інстанцій становить 32 633,60 грн., враховуючи, що за подачу апеляційної скарги через підсистему «Електронний суд» відповідач сплатив 3 633,60 грн.: (3 028,00 грн. х 150 % х 0,8).

Від представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» Швайковського А.А. на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та, як наслідок, ухвалено обґрунтоване та законне рішення; доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами частини 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність (пошкодження) пломби з тавром повірника не дає можливості використовувати лічильник, як засіб вимірювальної техніки, і вказує на факт несанкціонованого втручання. Виявлення під час експертизи Оператором ГРМ відсутності пломби з тавром повірника саме по собі є способом втручання в лічильник газу. Відсутність (пошкодження) пломби поряд з іншими ознаками (складовими), які вказують на несанкціоноване втручання, мали наслідком прийняття висновку комісії про підтвердження несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ. Суд дійшов висновку, що факт несанкціонованого втручання ОСОБА_1 в роботу ЗВТ знайшов своє підтвердження. З огляду на зазначене, комісія АТ «Запоріжгаз» прийшла до обґрунтованого висновку щодо підтвердження факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ. Жодних заперечень щодо розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості відповідачем та його представником не висловлено. Оскільки ОСОБА_1 не сплатив вартість обґрунтовано донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу у розмірі 99 435,24 грн., суд вважав позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.07.2015 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», яке наразі має найменування Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Запоріжгаз» серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 2560 від 17.06.2024.

Отже, ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, що сторонами не заперечується. За поточними обліковими відомостями саме на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з актом № 013247 встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту від 04.03.2015, облік спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювався лічильником типу G4, завод-виробник Газдевайс, рік виготовлення 07, дата повірки не вказано, заводський № 2342606, особовий рахунок № НОМЕР_2 . Лічильник опломбовано пломбою Карат № С19777034, пломбою Бар`єр № 7064481. Акт підписано власником ОСОБА_1 та виконавцями.

Отже, Акт № 013247 встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту від 04.03.2015 не містить інформацію про повірку лічильника, про місце встановлення пломби повірника та її реквізити (відбиток).

13.02.2023 працівниками АТ «Запоріжгаз» за результатами перевірки на об`єкті споживача ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення розділу ІХ глави 2 пункту 1 підпункту 3 Кодексу газорозподільних систем, а саме: виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ (комерційного ВОҐ, зокрема лічильнику газу), про що складено акт про порушення № ZP 002140 від 13.02.2023. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акту 30833,382. Остання дата повірки лічильнику типу G4 NPM, заводський № 2342606 2015 рік. До акту додається протокол направлення на експертизу. Споживача запрошено на засідання комісії по розгляду актів про порушення на 10.03.2023 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, каб. № 2. Акт підписано представниками Оператора ГРМ та ОСОБА_1 без зауважень.

Колегія суддів наголошує, що актом про порушення № ZP 002140 від 13.02.2023 не встановлено факт відсутності пломб.

13.02.2023 АТ «Запоріжгаз» складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу № 005545, відповідно до якого засіб вимірювальної техніки G4 NPM, заводський № 2342606, поміщено в сейф-пакет та опломбовано пломбою № 0264851. Споживача ОСОБА_1 запрошено для участі у проведенні експертизи на 22.02.2023 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 52, каб. № 4. Протокол підписано ОСОБА_1 та представниками АТ «Запоріжгаз», зауваження до протоколу відсутні.

22.02.2023 комісією, затвердженою наказом Оператора ГРМ АТ «Запоріжгаз», у присутності споживача ОСОБА_1 , проведено експертизу засобу вимірювальної техніки: лічильника газу NPM «Газдевайс» типорозміру G-4, заводський номер 2342606, рік випуску 2007, демонтованого 13.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт № 0138 експертизи лічильника газу від 22.02.2023.

За змістом даного акту експертизою встановлено:

1) Відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі: відповідає;

2) Цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі: порушено (відсутня повірочна пломба на лічильному механізмі ЗВТ);

3) Цілісність заводського та/або повірочного тавра на ЗВТ: порушено (відсутній відбиток тавра на пломбувальному матеріалі);

4) Цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ: цілий;

5) Цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ: не порушена;

6) Наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ: відсутні;

7) Відповідність маркування 3ВТ нормативно-технічній документації: відповідає;

8) Відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на 3ВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ: перевірка не передбачена;

9) Відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ: відповідає.

По результатам позачергової повірки похибка лічильника, за об`ємної витрати становить: Qmin: - 50,67 %, 0,2Qmax: - 12,14 %; Qmax: - 1,76%.

Покази лічильника газу після проведення позачергової повірки: 30833,580 куб.м.

Висновок комісії: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Відсутня пломба державного повірника з відбитками тавр про проходження державної повірки, що встановлюється над фіксуючим гвинтом, який утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, внаслідок чого наявний доступ в роботу лічильного механізму. Відсутній відбиток тавра про проходження державної повірки на пломбувальному матеріалі, що був поміщений в пакувальну тару разом з ЗВТ. Внаслідок виявлених порушень здійснюється викривлення даних обліку природного газу. Витрата природного газу комерційним ВОГ обліковується з порушенням законодавства. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Під час проведення експертизи застосовувалось фото та відеофіксація. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації. Лічильник поміщено в пакет, опломбовано пломбою № R36669221, повернений споживачу.

Акт підписано членами комісії та споживачем ОСОБА_1 , яким у письмовій формі викладено зауваження до даного акту, а саме те, що на лічильник не було звернено уваги, так як на ящику з лічильником двері наглухо заіржавіли до корпусу, він не мав змоги за ним спостерігати.

Згідно з протоколом повірки № 0138 від 22.02.2023, лічильник газу G-4 № 2342606, рік випуску 2007, виробник NPM Газдевайс, зовнішній огляд незадовільний, герметичність герметичний, висновки за результатами вимірювань - не відповідає.

За змістом довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3-0113-23 від 22.02.2023, лічильник газу G-4, заводський № 2342606, виробник NPM Газдевайс, не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: відносна похибка лічильника перевищує допустиму.

Згідно з протоколом засідання комісії № 440 з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «Запоріжгаз» від 10.03.2023, розглянувши акт про порушення № ZP002140 від 13.02.2023, комісією було вирішено акт задовольнити повністю. Протокол підписаний головою та членами комісії, а також споживачем ОСОБА_1 , який зазначив, що не згоден з висновком комісії.

Відповідно до інформації АТ «Запоріжгаз», останнє контрольне зняття показань газового лічильника за адресою: АДРЕСА_1 , відбулося 13.09.2022. Показання лічильника 29224,3.

Рішенням комісії АТ «Запоріжгаз» Пипику С.В. проведено розрахунок (донарахування) необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за виявлене порушення: втручання в роботу ЗВТ за період з 14.09.2022 по 12.02.2023 з урахуванням підключених газових приладів (газова плита 1 шт., котел газовий 1 шт.), опалювальної площі (78,0 м2) та кількості зареєстрованих осіб - 3. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 99748,45 грн., що підтверджується розрахунком.

АТ «Запоріжгаз» листом № 690-Сл-4808-0423 від 21.04.2023 на адресу ОСОБА_1 направлено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості та Рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, складеного за результатами розгляду комісією акту про порушення № ZP002140 від 13.02.2023.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поштове відправлення 27.04.2023 отримано ОСОБА_1 особисто.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 619.

Згідно з частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу є, зокрема, несанкціонований відбір природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ)/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника газу.

За приписами п.п. 1-2 глави 5 розділу Х Кодексу ГРС комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника.

Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.

Оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно з пунктом 5 глави 5 розділу X Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Відповідно до п. 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Таким чином, саме споживач несе відповідальність за зберігання та цілісність ЗВТ.

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1-3 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Згідно з п.п. 5, 6 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

Згідно з п.п. 2, 4, 5, 8 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони).

Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

Результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи.

За приписами п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Кодексом газорозподільних систем встановлено, що для кваліфікації виявленого порушення, саме як "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу" необхідна наявність цілого складу факторів.

Згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). Тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 24жовтня 2018 року (справа N 914/2384/17), від 14 квітня 2021року (справа N509/4515/18).

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі N 3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі N 909/869/16, постанові від 24 жовтня 2018 року у справі N 914/2384/17).

Акт експертизи як документ, на підставі якого в сукупності з актом про порушення приймається рішення про притягнення споживача до відповідальності у виді донарахування обсягу природного газу, має відповідати вимогам законності та обґрунтованості, зокрема: в ньому мають бути належним чином зазначені підстави, на яких він ґрунтується, детально визначено результати експертного огляду в залежності від характеру порушення (так, щоб споживачу та будь-якій сторонній особі було зрозуміло, в чому саме полягає порушення, які дефекти виявлено експертною комісією, в чому проявляються ті або інші пошкодження), зміст акту має відповідати визначеній формі та містити виключно достовірні дані. Коли акт експертизи, так само як акт про порушення, містить лише загальні посилання на випадки порушень, визначених нормативно-правовими актами, без конкретизації, у чому такі порушення проявляються в даному конкретному випадку, такі акти нездатні забезпечити прозорість і ясність дій представників оператора ГРМ, мінімізувати ризик помилок.

Враховуючи правове становище другої сторони, яка є споживачем, до оператора ГРМ висувається вимоги діяти в належний, зрозумілий споживачу і якомога послідовний спосіб, з чітким та беззаперечним дотриманням всіх процедур. Коли порушення є настільки очевидними, що їх можна кваліфікувати як "явну помилку", враховуючи закріплений підпунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про ринок природного газу" принцип забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, вони не можуть порушувати законність вчинення тих чи інших дій (зокрема, проведення експертизи) загалом. Ризик помилок Оператора ГРМ при недотриманні ним власних процедур має покладатися саме на Оператора ГРМ.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року, у справі № 466/9968/16-ц, провадження № 61-7021 св18, зазначено, що споживач послуг не несе відповідальності за пошкодження лічильника газу, якщо доведе відсутність його вини у цьому.

Як зазначалося вище, відповідно акту № 013247 встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту від 04.03.2015, облік спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювався лічильником типу G4, завод-виробник Газдевайс, рік виготовлення 07, дата повірки не вказано, заводський № 2342606, особовий рахунок № НОМЕР_2 . Лічильник було опломбовано пломбою Карат № С19777034, пломбою Бар`єр № 7064481.

Таким чином, Акт № 013247 встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту від 04.03.2015 не містить інформацію про повірку лічильника, про наявність пломби державного повірника з відбитками тавр про проходження державної повірки.

Далі, 13.02.2023 працівниками АТ «Запоріжгаз» за результатами перевірки на об`єкті споживача ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено порушення розділу ІХ глави 2 пункту 1 підпункту 3 Кодексу газорозподільних систем, а саме: виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ (комерційного ВОҐ, зокрема лічильнику газу), про що складено акт про порушення № ZP 002140 від 13.02.2023.

Актом про порушення № ZP 002140 від 13.02.2023 не встановлено факт відсутності будь-яких пломб.

Крім того, 22.02.2023 комісією затвердженою наказом Оператора ГРМ АТ «Запоріжгаз», було проведено експертизу засобу вимірювальної техніки: лічильника газу NPM «Газдевайс» типорозміру G-4, заводський номер 2342606, рік випуску 2007, демонтованого 13.02.2023 за адресою: Запорізький район, с. Новопетрівка, вул. Молодіжна, буд. 31, про що складено акт № 0138 експертизи лічильника газу від 22.02.2023.

За змістом даного акту експертизою встановлено:

1) Відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі: відповідає;

2) Цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі: порушено (відсутня повірочна пломба на лічильному механізмі ЗВТ);

3) Цілісність заводського та/або повірочного тавра на ЗВТ: порушено (відсутній відбиток тавра на пломбувальному матеріалі);

4) Цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ: цілий;

5) Цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ: не порушена;

6) Наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ: відсутні;

7) Відповідність маркування 3ВТ нормативно-технічній документації: відповідає;

8) Відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на 3ВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ: перевірка не передбачена;

9) Відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ: відповідає.

Висновок комісії: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Відсутня пломба державного повірника з відбитками тавр про проходження державної повірки, що встановлюється над фіксуючим гвинтом, який утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, внаслідок чого наявний доступ в роботу лічильного механізму. Відсутній відбиток тавра про проходження державної повірки на пломбувальному матеріалі, що був поміщений в пакувальну тару разом з ЗВТ.

Згідно з протоколом повірки № 0138 від 22.02.2023, лічильник газу G-4 № 2342606, рік випуску 2007, виробник NPM Газдевайс, зовнішній огляд незадовільний, герметичність герметичний, висновки за результатами вимірювань - не відповідає.

Отже, матеріали справи не містять доказів про встановлення пломби державного повірника з відбитками тавр про проходження державної повірки на пломбувальному матеріалі; відомостей про те, чи пройшов лічильник повірку, передачу споживачу на зберігання вказаної пломби на ЗВТ.

Крім того, відповідно до протоколу повірки № 0138 від 22.02.2023, лічильник газу за адресою споживача є герметичний.

Зважаючи на наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що АТ «Запоріжгаз» не доведено обставин, які б підтверджували можливість та факт вчинення відповідачем таких дій, які б призвели до пошкодження лічильника, що в подальшому призвело до його некоректної роботи. А враховуючи відсутність усіх складових правопорушення з боку відповідача, не доведено і несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, за котре здійснюється донарахування обсягу газу.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про спростування стороною відповідача наявності факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, відсутні й підстави для покладання на ОСОБА_1 відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

На підтвердження факту викривлення даних обліку природного газу представниками АТ «Запоріжгаз» надано протокол повірки 0138 від 22.02.2023 року.

Відповідно до положень ДСТУ 9035:2020 Національний стандарт України, Метрологія лічильники газу для побутових потреб та комерційного обліку Методика повірки, визначені вимоги до протоколу повірки.

Так, протокол повірки має містити принаймні таку інформацію:

- назву документа: «Протокол повірки»;

- назву лабораторії;

- однозначну ідентифікацію протоколу повірки (наприклад, серійний номер), а також ідентифікацію на кожній сторінці для того, щоб забезпечити визнання сторінки як частини протоколу повірки та, крім того, чітку ідентифікацію кінця протоколу повірки;

- дату проведення повірки;

- умови довкілля, за яких проводили повірку та які впливають на результати вимірювань;

- однозначну ідентифікацію еталонів та засобів повірки (зокрема, за потреби, назву виробника, познаки моделі чи типу та серійні номери);

- ідентифікацію лічильника (тип, заводський номер, клас тощо);

- результат кожної операції повірки (зовнішнього огляду, перевірки роботоздатності, визначення метрологічних характеристик);

- результати повірки з документуванням усіх виміряних даних та отриманих похибок із зазначенням одиниць вимірювання;

- висновок про придатність чи непридатність до застосування;

- прізвище та ініціали, підпис особи, яка проводила повірку.

У протоколі повірки 0138 від 22.02.2023 року не зазначено назву лабораторії.

За встановлених обставин вказаний протокол повірки не є належним та достовірним доказом, що підтверджує факт викривлення даних обліку природного газу.

Надаючи оцінку довідці ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікаці» № 3-0113-23 від 22.02.2023 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, колегія суддів вважає вказаний доказ також неналежним та недостовірним, оскільки він складений за результатами повірки, оформленої вищевказаним протоколом повірки 0138 від 22.02.2023 року.

Крім того, протокол повірки 0138 від 22.02.2023 року та довідка ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікаці» № 3-0113-23 від 22.02.2023 містять відбитки повірочних тавр, які різняться між собою.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у справі, яка переглядається, АТ «Запоріжгаз» не доведено належними, допустимими, достовірними доказами факт викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позивачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, за котре здійснюється донарахування об`єму (обсягу) природного газу.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

Щодо судових витрат у вигляді сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з п.п. б), в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивачем у даній справі при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 3 028 грн.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 3 633,60 грн.

За вказаних обставин, з огляду на положення п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 3 633,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

Що стосується витрат на правничу допомогу надану в суді першої та апеляційної інстанцій, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У частині третій статті 141 ЦПК передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Встановлено, що професійна правова допомога ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанцій надавалася адвокатом Тивоненко Д.Р. на підставі: ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1189815 від 05.08.2024 року, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 31/07 від 31.07.2024 року; ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1241270 від 20.05.2025 року, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 31/07 від 31.07.2024 року.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 18 000,00 грн. до суду першої інстанції було надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001616 від 29 березня 2018 року, договір про надання професійної правничої допомоги № 31/07 від 31.07.2024 року з додатком № 1 перелік та вартість послуг за договором від 31.07.2024 року, Акт № 1 від 05.08.2024 року про надані послуги до Договору № 31/07 від 31.07.2024 року.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 11 000,00 грн. до суду апеляційної інстанції було надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001616 від 29 березня 2018 року, Акт № 2 від 20.05.2025 року про надані послуги до Договору № 31/07 від 31.07.2024 року.

Колегія суддів погоджується з тим, що відповідачем у справі понесені витрати на правничу допомогу. Докази наявності вказаних витрат є належними та допустимими, а тому такі витрати підлягають відшкодуванню.

Апеляційний суд, зважуючи на складність та категорію справи, участь адвоката в судовому розгляді, перелік послуг правничої допомоги, наданої в ході розгляду справи, ціну позову, керуючись принципами справедливості та верховенства права, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, вважає за необхідне визначити витрати на професійну правничу допомогу, що понесені у суді першої та апеляційної інстанцій, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, в загальному розмірі 8 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Данила Руслановича задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року у цій справі скасувати та ухвалити постанову наступного змісту.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко