Єдиний унікальний номер 341/1451/23
Номер провадження 2/341/14/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гаполяка Т.В.;

секретаря судового засідання ВорохЗ.Д.;

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ;

її представниці адвокатки Павлюк О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , залучений орган місцевого самоврядування, що діє на захист прав дитини - Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради з вимогами:

-позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилось двоє дітей дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2010 року шлюб розірвано.

З часу розірвання шлюбу відповідач не спілкується з дітьми, не утримує таких.

В період 2013-2017 роки навчання дочки ОСОБА_4 у загальноосвітній школі №13 м. Івано-Франківська, ліцеї 24 м. Івано-Франківська з 5 по 9 класи, та в подальшому 2022-2023 роки вона приділяла увагу вихованню дочки, підтримувала зв`язок зі школою та класними керівниками. Батько відповідач до школи та ліцею не навідувався, не контактував з класними керівниками, не відвідував батьківські збори.

Син ОСОБА_1 є дитиною-інвалідом. З 2021 року навчається у навчально-реабілітаційному центрі Івано-Франківської міської ради. Вона систематично спілкується з класним керівником, вихователем групи продовженого дня, вчителями предметниками. Відвідує батьківські збори, інші заходи. Приводить та забирає з центру сина. Батько відповідач до центру не навідується, не контактує з класним керівником, не відвідує батьківські збори.

З 2010 року відповідач дітей не бачив. Ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дітей створює умови, які шкодять їх інтересам. Позбавляють можливості жити у повній сім`ї, перешкоджають встановленню батьківських відносин.

В судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали, з підстав наведених у такому.

В судове засідання, будучи належно повідомлені про час та місце розгляду справи відповідач, його представниця адвокат Либовка А.В. не з`явились. Представницею скеровано клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Висловлено позицію щодо позовних вимог просила у позові відмовити.

Службою у справах дітей Івано-Франківської міської ради скеровано до суду висновок, затверджений рішенням Виконавчого комітету ради № 564 від 02 травня 2024 року про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Комісією встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 25 серпня 2022 року проходить військову службу у ЗСУ за мобілізацією. Позивачці відомо про те, що на час розгляду питання комісією останній перебуває на лікуванні у госпіталі після бойового поранення. Представницею - адвокатом Либовкою А.В. скеровано заяву за змістом якої відповідач ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні дітей, налагодити емоційний зв`язок з дітьми.

Допитана особа, щодо долі якої вирішується питання дочка ОСОБА_6 зазначила, що як свідома дитина батька ОСОБА_2 не пам`ятає. З батьком не було жодних контактів. Ініціативи контактувати з нею батько ОСОБА_2 не проявляв.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2010 року розірвано укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 шлюб, реєстрація якого здійснена 03 березня 2006 року. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з матір`ю (т. 1 а.с. 10).

Батьками ОСОБА_3 16 листопада 2006 року та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 11, 15).

В період 2013-2017 року навчання ОСОБА_3 у загальноосвітній школі №13 м. Івано-Франківська, ліцеї 24 м. Івано-Франківська з 5 по 9 класи, та в подальшому 2022-2023 роки мати ОСОБА_1 приділяла увагу вихованню дочки, підтримувала зв`язок зі школою та класним керівником. Батько ОСОБА_2 до школи та ліцею не навідувався, не контактував з класними керівниками, не відвідував батьківські збори, що стверджується характеристиками з навчальних закладів (т. 1 а.с. 16-18).

ОСОБА_1 є дитиною-інвалідом (т. 1 а.с. 19).

ОСОБА_1 2021 року навчається у навчально-реабілітаційному центрі Івано-Франківської міської ради. Мати ОСОБА_1 систематично спілкується з класним керівником, вихователем групи продовженого дня, вчителями предметниками. Відвідує батьківські збори, інші заходи. Приводить та забирає з центру сина. Батько ОСОБА_2 до центру не навідується, не контактує з класним керівником, не відвідує батьківські збори (т. 1 а.с.20-21)

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи належність повідомлення про час та місце розгляду справи, скероване клопотання керівника Служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради, представниці відповідача про розгляд такої у відсутності представника служби, відповідача, його представниці, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника служби.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У постанові від 29 січня 2024 року, ухваленій у справі № 185/9339/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виснував, що при досягненні повноліття особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком/матір`ю та сином/дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків та дитини. Це відповідно означає й існування між ними взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них - навіть після смерті одного з них. Тож навіть після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки відносно неї, які ґрунтуються на факті їх кровного кровному спорідненні. Із повноліттям дитини «з`являються» права батьків на утримання і піклування з боку повнолітніх сина/дочки та виникають відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав, є спадкоємцями за законом своєї дитини.

Таке нормативне регулювання сімейних відносин між батьками та повнолітніми сином/дочкою є втіленням моральних засад суспільства, за яких батько та матір, які належно виконували свої обов`язки щодо власної дитини протягом тривалого часу (від народження і до досягнення дитиною повноліття, а в певних випадках навіть після досягнення повноліття), мають право на утримання від повнолітніх сина/дочки, а також на спадкування за законом. Відповідно, позбавлення матері чи батька батьківських прав стосовно їхньої дитини, за умови доведеності факту невиконання ними своїх батьківських обов`язків, унеможливлює існування, зокрема, права на утримання та спадкування, в майбутньому.

У разі подання позову про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини суд не може відмовити у такому позові з тієї підстави, що під час розгляду цивільної справи і вирішення спору по суті дитина досягла повноліття.

Незважаючи на досягнення дитиною повноліття, суд має встановити обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених статтею 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалити відповідне судове рішення.

Особа щодо долі якої вирішується питання ОСОБА_8 на час ухвалення рішення досягла повноліття, однак суд встановлює обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених статтею 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалює відповідне судове рішення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 25 серпня 2022 року проходить військову службу у ЗСУ за мобілізацією, що в свою чергу позитивно характеризує такого. Відповідач ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні дітей, налагодити емоційний зв`язок з дітьми. Вбачається можливим змінити поведінку відповідача у кращу сторону.

Відтак, суд доходить обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 .

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В позові позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

з позовними вимогами позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 ;

залучений орган місцевого самоврядування, що діє на захист прав дитини - Служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження якої за адресою: вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ;

Повне рішення суду складено 07 листопада 2025 року.

СуддяТарас ГАПОЛЯК