ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

сторони справи :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч. 3 ст. 17, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року, постановлену суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (дата складення повного судового рішення 08 вересня 2025 року),

ВСТАНОВИВ

У липні 2025року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

08 вересня 2025 року ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу сторонам у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надано строк для примирення 2 (два) місяці до 10 листопада 2025 року.

Провадження у справі зупинено на час примирення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом всіх обставин справи. Зокрема, зазначає, що примирення між нею та відповідачем неможливо, оскільки упродовж спільного життя чоловік систематично принижував її, здійснював психологічний тиск та погрожував. Такі дії з боку відповідача мають ознаки психологічного насильства, що унеможливлює примирення чи спільне проживання. Надання строку для примирення лише затягує процес та створює додаткову емоційну кризу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у п. 4 ч. 1 ст.251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, передбачене частиною першою статті 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадженняу справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц (провадження №61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя».

В ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 462/2470/22 (провадження № 61-2079ск23) зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2015 року та мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач ОСОБА_3 посилалася на те, що подружне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, у сторін відрізняються погляди на життя, а також зазначила про неможливість примирення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 до суду першої інстанції надав клопотання, в якому просив суд надати сторонам по справі строк на примирення два місяці з метою збереження шлюбу.

Надаючи сторонам строк для примирення та зупиняючи розгляд справи на два місяці, суд першої інстанції виходив з того, що примирення між сторонами можливе.

При цьому, зупиняючи провадження у справі з метою надання сторонам строку на примирення, суд врахував думку відповідача у справі, який заперечував проти розірвання шлюбу та має намір зберегти сім`ю.

Враховуючи, що суд вправі, відповідно до положень ст. 111 СК України, вживає заходів для примирення подружжя, за відсутності доказів, що таке примирення суперечить моральним засадам суспільства, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про надання двомісячного строку для примирення сторін з метою збереження сім`ї.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, які зводяться до заперечення підстав для примирення, яке позивач вважає неможливим, колегія суддів відхиляє, враховуючи, що при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дотримався положень п.4 ч.1 статті 251 ЦПК України, відповідно до яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, ухвала суду постановлена з дотримання норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Головуючий

Судді