Номер провадження: 22-ц/813/5380/25
Справа № 523/2941/24
Головуючий у першій інстанції Кремер І. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року у складі судді Кремер І.О.,

встановив:

У вересні 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільним майном подружжя та стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2009 розірвано.

У період перебування сторін у шлюбі 13.02.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір № СМ-SME503/001/2008, відповідно до умов якого позивачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 128200,00 дол. США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення кредитних коштів у строк до 13.07.2021. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором 04.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-SME503/001/2008 від 04.03.2008, за умовами якого останній зобов`язується відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором. Відповідно до довідки № 501-11-1/575 від 04.12.2013, виданої АТ «ОТП Банк» ОСОБА_1 станом на 25.11.2013 за користування кредитом № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008 сплатила тіло кредиту 34749,12 дол. США, проценти 87158,85 дол. США, а всього 121907,97 дол. США, у період з 13.03.2008 по 13.11.2013. Згідно довідки від 06.02.2024, виданої АТ «ОТП Банк», за період з 13.12.2013 по 12.12.2014 ОСОБА_1 сплатила тіло кредиту у розмірі 4706,08 дол. США, проценти 14127,23 дол. США, а всього 18331,31 дол. США. Також за п. 5 ч. 1 та п. 1.3.5 ч. 2 Кредитного договору позивачка в день отримання кредитних коштів сплатила комісію за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку у розмірі 1582,00 дол. США. Таким чином, на виконання умов Кредитного договору № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008 позивачкою було сплачено грошових коштів у загальному розмірі 142323,28 дол. США.

22.04.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір № СМ-SME503/078/2008, відповідно до умов якого позивачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 98300,00 дол. США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення кредитних коштів у строк до 21.09.2021. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором 22.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-SME503/078/2008, за умовами якого останній зобов`язується відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором. Відповідно до довідки № 501-11-1/576 від 04.2013, виданої АТ «ОТП Банк» ОСОБА_1 станом на 25.11.2013 за користування кредитом № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008 сплатила тіло кредиту 23608,57 дол. США, проценти 62001,22 дол. США, а всього 85609,79 дол. США. Згідно довідки від 06.02.2024, виданої АТ «ОТП Банк», за період з 20.12.2013 по 24.11.2014 ОСОБА_1 сплатила тіло кредиту у розмірі 2857,05 дол. США, проценти 8940,67 дол. США, а всього 11797,72 дол. США. Також за п. 5 ч. 1 та п. 1.3.5 ч. 2 Кредитного договору позивачка в день отримання кредитних кошів сплатила комісію за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку у розмірі 983,00 дол. США. Таким чином, на виконання умов Кредитного договору № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008 позивачкою було сплачено грошових коштів у загальному розмірі 98390,51 дол. США.

Окрім того, 15.10.2008 ОСОБА_1 уклала із гр. ОСОБА_3 два Договори позики, відповідно до умов яких отримала у позику грошові кошти у загальній сумі 68000,00 дол. США. Взяті у позику кошти в розмірі 68000,00 до. США ОСОБА_1 повернула ОСОБА_3 10.10.2012.

Відтак, позивачка вказує на те, що на підставі положень ч. 1 ст. 544 ЦК України у неї виникло законне право вимагати від відповідача повернення 1/2 частини грошових коштів, сплачених в рахунок погашення вищеозначених кредитних зобов`язань та договорів позики в сумі 154356,90 дол. США.

У зв`язку з цим, просила суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

-визнати грошові кошти, отримані за Кредитним договором № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008, Кредитним договором № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008, Договорами позики від 15.10.2008, посвідченими приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. у реєстрі за № 3713 та № 3714 спільною сумісною власністю подружжя;

-стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 1/2 частини від загальної суми сплачених грошових зобов`язань, а саме грошову суму в розмірі 154356,90 дол. США в якості зворотної вимоги (регресу), тобто 1/2 частини від загальної суми сплачених грошових зобов`язань.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року, а позов ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду в частині застосування позовної давності до позовних вимог прийнято з порушенням процесуального та матеріального права. Зокрема, в оскаржуваному рішенні не ухвалено жодного рішення щодо мирової угоди від 20.04.2010. Однак в мотивувальній частині цього ж рішення не зазначено та судом не було встановлено, що мирова угода від 20.04.2010 була скасована або була недійсною. Після встановлення обставин справи у рішенні суду від 15.02.2024 у справі №523/8781/23, щодо втрачання правових наслідків мирової угоди після скасування ухвали суду про її визнання (затвердження), ОСОБА_1 і дізналась про порушення її прав, стосовно звільнення ОСОБА_2 від всіх боргових зобов`язань й розпочався строк давності.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у справі №523/11666/16-ц постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (нині ТОВ «Фінансова компанія «Оболонь інвест плюс») про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості у сумі 229 437,67 доларів США, справа наразі перебуває на розгляді у Верховному Суді. Скаржник вважає, що перебування зазначеної справи у провадженні судів виключає необхідність подання інших позовів до набрання рішенням законної сили, а сам факт розгляду справи у суді перериває перебіг позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2009 розірвано.

13.02.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено Кредитний договір № СМ-SME503/001/2008, відповідно до умов якого позивачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 128200,00 дол. США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення кредитних коштів у строк до 13.07.2021 (Т. 1 а.с. 17 23).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором 04.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-SME503/001/2008 від 04.03.2008, за умовами якого останній зобов`язується відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором (Т. 1 а.с. 24 25).

Відповідно до довідки № 501-11-1/575 від 04.12.2013, виданої АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 станом на 25.11.2013 за користування кредитом № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008 сплатила тіло кредиту 34749,12 дол. США, проценти 87158,85 дол. США, а всього 121907,97 дол. США, у період з 13.03.2008 по 13.11.2013 (Т. 1 а.с. 26).

Згідно довідки від 06.02.2024, виданої АТ «ОТП Банк», за період з 13.12.2013 по 12.12.2014 ОСОБА_1 сплатила тіло кредиту у розмірі 4706,08 дол. США, проценти 14127,23 дол. США, а всього 18331,31 дол. США (Т. 1 а.с. 27).

Також за п. 5 ч. 1 та п. 1.3.5 ч. 2 Кредитного договору позивачка в день отримання кредитних кошів сплатила комісію за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку у розмірі 1582,00 дол. США.

Таким чином, на виконання умов Кредитного договору № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008 позивачкою було сплачено грошових коштів у загальному розмірі 142323,28 дол. США.

22.04.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір № СМ-SME503/078/2008, відповідно до умов якого позивачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 98300,00 дол. США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення кредитних коштів у строк до 21.09.2021 (Т. 1 а.с. 29 32).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором 22.04.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-SME503/078/2008, за умовами якого останній зобов`язується відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором (Т. 1 а.с. 33 34).

Відповідно до довідки № 501-11-1/576 від 04.12.2013, виданої АТ «ОТП Банк» ОСОБА_1 станом на 25.11.2013 за користування кредитом № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008 сплатила тіло кредиту 23608,57 дол. США, проценти 62001,22 дол. США, а всього 85609,79 дол. США (Т. 1 а.с. 35).

Згідно довідки від 06.02.2024, виданої АТ «ОТП Банк», за період з 20.12.2013 року по 24.11.2014 року ОСОБА_1 сплатила тіло кредиту у розмірі 2857,05 дол. США, проценти 8940,67 дол. США, а всього 11797,72 дол. США (Т. 1 а.с. 36).

Також за п. 5 ч. 1 та п. 1.3.5 ч. 2 Кредитного договору позивачка в день отримання кредитних кошів сплатила комісію за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку у розмірі 983,00 дол. США.

На виконання умов Кредитного договору № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008 позивачкою було сплачено грошових коштів у загальному розмірі 98390,51 дол. США.

Окрім того, 15.10.2008 ОСОБА_1 уклала із ОСОБА_3 два Договори позики, відповідно до умов яких отримала у позику грошові кошти у загальній сумі 68000,00 дол. США (Т. 1 а.с. 37 38).

Згідно п. 11 Договору про позику грошей від 15.10.2008 (реєстровий № 3713) та п. 10 Договору про позику грошей (реєстровий № 3714), згода на прийняття в позику грошей від чоловіка ОСОБА_1 , одержана та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. 15.10.2008, р. № 3709, р. № 3710.

Судом встановлено, що взяті у позику кошти в розмірі 68000,00 дол. США ОСОБА_1 повернула ОСОБА_3 10.10.2012 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією розписки гр. ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 39).

Вказані вище договори кредиту та позики грошей, укладені між позивачкою ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» і гр. ОСОБА_3 , були укладені у період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі.

Також, по справі встановлено, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2021 у справі № 523/16338/17 визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договорами поруки від 04.03.2008 № SR-SME503/001/2008 та від 22.04.2008 № SR-SME503/078/2008.

Довідкою від 04.12.2013 № 501-11-1/575 підтверджено, що сума заборгованості за Кредитним договором № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008 у розмірі 32563,14 дол. США погашена у період перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , доказів того, що вказана заборгованість по даному кредитному договору була сплачена не за спільні кошти подружжя, а за власні особисті кошти, позивачка ОСОБА_1 суду не надала, так само як доказів того, що на виконання умов вказаного договору вона на власні особисті кошти сплатила комісію у розмірі 1582,00 дол. США, тому суд вважав встановленим, що після розірвання шлюбу, на виконання умов Кредитного договору № СМ-SME503/001/2008 від 13.02.2008 ОСОБА_1 за власні кошти погасила заборгованість по договору у розмірі 108178,14 дол США.

Довідкою від 04.12.2013 № 501-11-1/576 підтверджено, що сума заборгованості за Кредитним договором № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008 у розмірі 16362,89 дол. США погашена у період перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , відтак після розірвання шлюбу, на виконання умов Кредитного договору № СМ-SME503/078/2008 від 22.04.2008 ОСОБА_1 за власні кошти погасила заборгованість по договору у розмірі 84044,62 дол. США.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_2 не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя, оскільки тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує, проте ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності, що є підставою у задоволенні позову.

Такі висновки суду ґрунтуються на законі, відповідають обставинам справи.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі та сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Вбачається, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-836/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно набутого майна у шлюбі, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 28.04.2010 між сторонами затверджено мирову угоду, яким було здійснено поділ нерухомого та рухомого майна подружжя.

За умовами вказаної мирової угоди ОСОБА_1 звільняє ОСОБА_2 від усіх боргових зобов`язань, що виникають згідно укладених ОСОБА_1 договорів позики, або згідно розписок ОСОБА_1 за період шлюбу.

У подальшому, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2010 про затвердження мирової угоди, Апеляційним судом Одеської області 06.02.2014 постановлено ухвалу, якою вказану вище ухвалу суду від 28.04.2010 скасовано.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що саме з 06.02.2014, після скасування мирової угоди, позивачка ОСОБА_1 дізналася про наявність у неї права звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання коштів спільним майном подружжя та їх стягнення.

Тобто перебіг строку позовної давності за вказаними позовними вимогами розпочався 06.02.2014 та закінчився 06.02.2017, з вимогами у цій справі позивачка звернулася 21.02.2024, тобто з пропуском строку позовної давності.

Крім того, судом вірно враховані обставини того, що в проваджені Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1527/3743/12: за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності; об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

В рамках розгляду справи № 1527/3743/12, 13.03.2014 ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, набутого у шлюбі, в якому просила суд, тому числі: визнати спільною сумісною власністю подружжя: споживчий кредит на суму 158200 дол. США згідно Договору кредиту № CM-SME503/001/2008 від 13.02.2008; споживчий кредит на суму 98300 дол. США згідно Договору кредиту № CM-SME503/078/2008 від 22.04.2008у, договори позики від 15.10.2008, укладеними із ОСОБА_3 та посвідченими приватним нотаріусом Одеського МНО Сакал І.М. за реєстрованими №№ 3713, 3714; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно Договору кредиту № CM-SME503/001/2008 від 13.02.2008, 1/2 виплачених коштів за кредитним зобов`язанням у розмірі 44672,41 дол. США; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно № CM-SME503/078/2008 від 22.04.2008, 1/2 виплачених коштів за кредитним зобов`язанням у розмірі 34191,89 дол. США; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно договорів позики від 15.10.2008, 1/2 виплачених коштів у розмірі 39000,00 дол. США, що є окремим підтвердженням усвідомлення факту порушення її прав після скасування мирової угоди.

Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності у відповідності до вимог ч. 1 ст. 265 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише після встановлених обставин у рішенні суду від 15.02.2024 у справі №523/8781/23 щодо втрати правових наслідків мирової угоди вона дізналася про порушення її прав, підставою для скасування рішення суду бути не можуть, оскільки мирова угода втрачає силу після її скасування, а неірне розуміння наслідків процесуальних дій не спростовує вказаних обставин.

Предметом вимог у цій справі є стягнення коштів, які були сплачені до стягнення боргу з ОСОБА_1 у судовому порядку, тому висновки у справі 523/11666/16 на зміст виниклих відносин не впливають.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, а тому вона не підлягає задоволенню. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: