У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Ужгород» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату наданих послуг поводження з побутовими відходами, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Ужгород» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за оплату наданих послуг поводження з побутовими відходами в розмірі 6 440 грн. 46 коп. та додатково 302 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1972214 від 04.11.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться.

Згідно з відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1972227 від 04.11.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, заявник просить стягнути заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрована та докази того, що вона є власником житла за адресою щодо якої у заявника виникло право вимоги стягнення заборгованості, - відсутні, крім того, докази, які б свідчили про її обов`язок утримувати житло не надані, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг саме цій особі, відтак, у видачі судового наказу необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Ужгород» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату наданих послуг поводження з побутовими відходами.

Роз`яснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова