Справа № 739/713/25
Провадження № 2/739/272/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Кочура О.О.,

при секретарі Головня І.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,- ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Костюченка В.К., звернулася до суду із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання за нею права власності на 1/2 частку будинку з господарським будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власницею 1/2 частки жилого будинку з господарським будівлями за адресою: АДРЕСА_1 згідно з рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.12.2011 року в справі 2-567/2011. В рішенні суду було встановлено, що позивачка успадкувала 1/2 частину будинку після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки інша 1/2 частина будинку з господарськими будівлями належала згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 17.08.1988 року колгоспному двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_2 , членом колгоспного двору була мати позивачки ОСОБА_3 , то до складу спадщини входить лише 1/2 частина будинку та господарських будівель, що підлягали виділенню померлому. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить інша 1/2 частка будинку з господарськими будівлями. Позивачка у встановленому порядку своєчасно прийняла спадщину, за її заявою відкрито спадкову справу, оформлені спадкові права на земельну ділянку за заповітом. Інших спадкоємці, які б прийняли спадщину немає. Незважаючи на прийняття спадщини, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування в нотаріальному порядку, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 17.08.1988 року, згідно з яким будинок належав колгоспному двору, головою якого був батько позивачки ОСОБА_2 , відсутні відомості спадкодавця ОСОБА_3 , як про учасника колгоспного двору. З огляду на це позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради у судове засідання також не з`явився, при цьому подав заяву з проханням справу розглядати без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований будинок літера «А-1», 1965 року забудови, загальною площею 53,9 м.кв., житловою площею 23,3 м.кв., до складу якого входять: веранда, номер приміщення «І», площею 3,9 м.кв.; веранда, номер приміщення «ІІ», площею 10,5 м.кв.; передпокій номер приміщення «1-1», площею 9,2 м.кв.; кухня номер приміщення «1-2», площею 7,0 м.кв.; кімната, номер приміщення «1-3», площею 9,2 м.кв.; кімната, номер приміщення «1-4», площею 14,1 м.кв. та господарські будівлі - сарай літера «Б-1», площею 10,3 м.кв.; сарай літера «В-1», площею 52,1 м.кв.; літня кухня літера «Л.К.-1», площею 11,5 м.кв.; веранда літньої кухні літера «в-1», площею 2,7 м.кв.; погріб літера «п/г-1», площею 23,5 м.кв. (а.с.15-17). Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 17.08.1988 року - домоволодіння, яке складається з одного жилого будинку по АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно виписки із погосподарської книги старости сіл Араповичі, Дробишів, Чернацьке, Чулатів Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області станом на 15.04.1991 року, згідно з погосподарською книгою №7 Команської сільської ради на 1991-1995 р.р. та відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (зараз АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на 14.04.1991 року разом з ОСОБА_2 зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.26). Правовий режим колгоспного двору визначався положеннями ЦК УРСР. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно ст.ст.120-121, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору та належало його членам на праві сумісної власності. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, виходячи з вищезазначених норм законодавства, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали право по 1/2 частці у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , кожний. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22.12.2011 року в справі 2-567/2011, за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Позивачка ОСОБА_1 на підставі даного рішення суду зареєструвала за №35848331 в КП «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» належне їй право спільної часткової власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Новгород-Сіверське МБТІ» №32934790 від 23.01.2012 року (а.с.18).

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Новгород-Сіверський, Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с.5).

14.07.2011 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с. Чернацьке, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, а також все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати за законом - ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно копії довідки №184 від 25.09.2023 року старости сіл Комань, Араповичі, Дробишів, Чернацьке, Чулатів Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована та проживала одна (а.с.9).

Померла ОСОБА_3 була матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 01.03.1969 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.08.1991 року (а.с.10,11).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НТН №562850, виданим 14.09.2024 року державним нотаріусом Другої Шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області, у спадковій справі №304/2023, на підставі заповіту, посвідченого 14.07.2011 року Команською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 1,3669 га, розташованої на території Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, кадастровий номер :10:000:0028 (а.с.8).

Отже, після смерті ОСОБА_3 на підставі ст.ст.1235, 1269 ЦК України, її спадщина до складу якої входило також право власності на 1/2 частку у житловому будинку, з моменту її відкриття перейшла до позивачки ОСОБА_1 , яка належним чином прийняла спадщину своєї матері.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області Бевз І.М. від 05.04.2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок або його частину, з інформацією про те, ким виданий або посвідчений документ, дата видачі або посвідчення, номер за реєстром, що посвідчують право власності, відомості про які наявні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим підтверджується право власності на це майно ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», п.п.4.14, 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 набула у порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , однак у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на житловий будинок або його частину, позивачка не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Стосовно господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою. Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки господарські будівлі та споруди є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідну частку господарських будівель, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статями 15, 16, 186, 392, 1216-1218, 1220, 1235, 1269 Цивільного кодексу України, статями 76-81, 83,200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником позивачки адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , право приватної власності, у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку у житловому будинку з 1/2 часткою господарських будівель, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який має загальну площу 53,9 м.кв., жилу площу 23,3 м.кв., до складу якого входять: веранда, номер приміщення «І», площею 3,9 м.кв.; веранда, номер приміщення «ІІ», площею 10,5 м.кв.; передпокій номер приміщення «1-1», площею 9,2 м.кв.; кухня номер приміщення «1-2», площею 7,0 м.кв.; кімната, номер приміщення «1-3», площею 9,2 м.кв.; кімната, номер приміщення «1-4», площею 14,1 м.кв. та господарські будівлі - сарай літера «Б-1», площею 10,3 м.кв.; сарай літера «В-1», площею 52,1 м.кв.; літня кухня літера «Л.К.-1», площею 11,5 м.кв.; веранда літньої кухні літера «в-1», площею 2,7 м.кв.; погріб літера «п/г-1», площею 23,5 м.кв.. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура