Справа №949/2436/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2025 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- стягнути з відповідача на її користь завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення майнову шкоду в розмірі 10183,00 грн.;

- стягнути з відповідача на її користь завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання позивачем вимог щодо подачі та форми позовної заяви, вважаю, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач зазначає, що в ході інциденту, що стався 18 травня 2025 року та про який зазначено у поданій копії вироку суду від 20 серпня 2025 року, були пошкоджені окуляри та втрачено золоту сережку.

Однак, ні позовна заява, ні долучені до неї матеріали, зокрема копія вироку, не містять доказів у підтвердження вказаних обставин, зокрема, що саме в результаті вказаного інциденту були пошкоджені окуляри та втрачено золоту сережку.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 10183,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. завдану внаслідок кримінального правопорушення.

Позивач у позовній заяві посилається на п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", де зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

На переконання позивача, дана норма Закону звільняє позивачів від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягання.

Втім, таке тлумачення позивача є невірним, оскільки п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" чітко вказує на те, що лише в разі відшкодування шкоди, яка виникла в результаті заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також в разі смерті фізичної особи позивач має пільги при сплаті судового збору.

Проте, із наведених обґрунтувань позивача вбачається, що шкода полягає у завданні збитку в результаті пошкодження окулярів, зокрема їх вартість станом на 30 серпня 2025 року, та вартість втраченої золотої сережки, що в загальному становить 10183,00 грн.

Отже, із складових матеріальної шкоди не вбачається, що дана шкода пов`язана із ушкодженням здоров`я.

При цьому, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

А тому, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільнені від сплати судового збору лише в частині стягнення заподіяної їм майнової шкоди.

Разом з тим, у позовній заяві міститься також вимога про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яких пільг щодо звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування моральної шкоди цим законом не передбачено. Тобто, позивач сплачує судовий збір у справах про відшкодування моральної шкоди на загальних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та, що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір у розмірі встановленому Законом.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір"», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки 1 відсоток від заявленого розміру моральної шкоди 50000,00 грн. є меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому позивачу необхідно сплатити 1211,20 грн. судового збору (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, або надати документи, що підтверджують інші підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Таким чином, вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі у зв`язку з чим її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення таких недоліків.

Так, у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Водночас, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.