Провадження № 2/522/6988/25
24 жовтня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Дом Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,
До Приморського районного суду м. Одеси 03.07.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Дом Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 58 364 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що основним видом діяльності ТОВ «Наш Дом Комфорт», згідно відомостей зазначених у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об`єктів», що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг. З моменту прийняття будинку на баланс ТОВ «Наш Дом Комфорт» є єдиним підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку. ТОВ «Наш Дом Комфорт», забезпечує житлово-комунальними послугами, зокрема, нежитлове приміщення № 334 та комору № 6п за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 (особові рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ), у якого за період з жовтня 2023 року по червень 2025 року наявна заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги розмірі 58 364,06 грн.
Позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість в розмірі 58 364,03 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 800 грн.
Матеріали позову суддя отримала 04.07.2025 року.
До суду 09.07.2025 року від представника ТОВ «Наш Дом Комфорт» - адвоката Леонової О.В. надійшло клопотання про долучення доказів. Зазначене клопотання суддя отримала 10.07.2025 року.
Ухвалою суду від 10.07.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 01.09.2025 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 13.10.2025 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 24.10.2025 року.
Про розгляд справи 24.10.2025 року сторони були повідомлені.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 30.10.2025 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 06.08.2019, житловий комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса), було передано забудовником на баланс експлуатуючої організації - ТОВ «НАШ ДОМ КОМФОРТ».
Основним видом діяльності ТОВ «Наш Дом Комфорт», згідно відомостей зазначених у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об`єктів», що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг. З моменту прийняття будинку на баланс ТОВ «НАШ ДОМ КОМФОРТ» є єдиним підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку.
12.08.2019 року між ТОВ «Наш Дом Комфорт» та ОСОБА_1 укладено договір № 1/16-НП про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення № 334 за адресою: АДРЕСА_1 .
Додатком № 1 до вказаного Договору є Перелік послуг та ціна на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . Додаток № 2 - кошторис витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
12.08.2019 року між ТОВ «Наш Дом Комфорт» та ОСОБА_1 укладено договір № 1/16-НП про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення № 334 за адресою: АДРЕСА_1 .
Додатком № 1 до вказаного Договору є Тарифи на послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення для споживачів будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
12.08.2019 року між ТОВ «Наш Дом Комфорт» та ОСОБА_1 укладено договір № 1/16-НП про відшкодування витрат на користування електричною енергією. Відповідно до ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення № 334 за адресою: АДРЕСА_1 .
Додатком № 1 до вказаного Договору є Тарифи на користування електричною енергією для споживачів житлового багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
30.01.2020 року між ТОВ «Наш Дом Комфорт» та ОСОБА_1 укладено договір № 1/6-Кп про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до ОСОБА_2 є власником комори № 6п за адресою: АДРЕСА_1 .
Додатком № 1 до вказаного Договору є Тарифи на послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення для споживачів будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
На ім`я ОСОБА_1 були відкриті наступні особові рахунки:
- особовий рахунок НОМЕР_2 - на комору № НОМЕР_3 п за адресою: АДРЕСА_3 ;
- особовий рахунок НОМЕР_1 - на нежитлове приміщення № 334 за адресою: АДРЕСА_3 .
З 01.09.2023 року по 24.06.2025 року ОСОБА_1 не здійснював оплату за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 58 364,06 грн.
Згідно відомостей по розрахункам особових рахунків за період з 01.10.2023 року по 24.06.2025 року судом встановлено, що наявна наступна заборгованість:
- особовий рахунок НОМЕР_2 16 979,34 грн.;
- особовий рахунок НОМЕР_1 41 384,72 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
У разі якщо такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Договорами про надання житлово-комунальних послуг, які укладені між сторонами, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та споживач здійснює оплату за отримані послуги не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.
Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що зазначені об`єкти нерухомого майна належать ОСОБА_1 (зокрема, договір купівлі-продажу, договір інвестування, договір асоційованого члена у споживчому товаристві) суду надано не було.
Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 в загальному розмірі 58 364,06 грн., яка не спростована відповідачем та зазначена заборгованість не погашена, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.
За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 в справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із позовною заявою було надано: договір про надання правничої допомоги № НДК/07.01-2025 від 07.01.2025 року, укладений між Адвокатом Леоновою Оксаною Володимирівною та ТОВ «Наш Дом Комфорт», додаткову угоду № 42/2025 від 25.06.2025 року до договору № НДК/07.01-2025 від 07.01.2025 року, згідно якої вартість наданих послуг становить 5 800 грн.
Враховуючи задоволення позову, а також беручи до уваги, що відповідачем не подано заяву про зменшення судових витрат суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат у розмірі 5 800 грн. на професійну правничу допомогу.
Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 322, 509, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162 Житлового кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Дом Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 30.10.2025 року.
Суддя: Домусчі Л.В.