У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визнання права власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2025 року головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Вивчивши матеріали позову та додані до нього документи, вважаю, що позов слід направити за підсудністю до іншого суду за наступних підстав.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1971202 від 04 листопада 2025 року юридичною адресою відповідача Київської міської ради є Україна, 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, на думку суду, у даному випадку мають застосовуватися загальні положення визначення підсудності, закріплені ст. 27 ЦПК України, а саме за місцезнаходженням відповідача, а тому, позовну заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації (від органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи) буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За вимогами ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Враховуючи наведене вище, а також те, що дана справа не відноситься до підсудності Подільського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходження відповідача не належить за територіальністю до Подільського району м. Києва, а тому справу необхідно скерувати до Шевченківського районного суду міста Києва за підсудністю, після закінчення строків передбачених ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ст. 31, 187, 258, 352-354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визнання права власності направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Будзан Л.Д.