УХВАЛА

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 524/12657/24

провадження № 61-13732ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання постанови протиправною, скасування постанови та визнання права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , звернулись до суду з позовом до Першої кременчуцької ДНК Східного МУ МЮ про визнання постанови протиправною, скасування постанови та визнання права на спадкування за законом.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 квітня 2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Визнано протиправною та скасовано постанову державного нотаріуса Першої кременчуцької ДНК Східного МУ МЮ Власенко Наталії від 25 квітня 2024 року про відмову у видачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області

від 23 квітня 2025 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

У позові ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Першої Кременчуцької ДНК Східного МУ МЮ, третя особа - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання постанови протиправною, скасування постанови та визнання права на спадкування за законом відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, залишити в силі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області

від 23 квітня 2025 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявниками не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , звернулись до суду з позовом у 2024 році та заявляли дві позовні вимоги немайнового характеру, які задоволені судом першої інстанції.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн).

Пунктом 12 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб;

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі по 4 844,80 грн (1 211,20 грн*2*200%),

а всього 9 689,60 грн.

До касаційної скарги додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 30-20192999/С від 30 жовтня 2025 року про сплату ОСОБА_2 судового збору у розмірі 2 422,50 грн, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки

№ 30-20193015/С від 30 жовтня 2025 року про сплату ОСОБА_3 судового збору у розмірі 2 422,50 грн та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 30-20192982/С від 30 жовтня 2025 року про сплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 2 422,50 грн.

Заявниками до касаційної скарги додано квитанції про сплату судового збору на загальну суму 7 267,50 грн.

Таким чином, заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2 422,10 грн (9 689,60 грн - 7 267,50 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , на постанову Полтавського апеляційного суду

від 01 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк

до 21 листопада 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников