Провадження № 2-н/211/3341/25
У Х В А Л А
іменем України
про відмову у видачі судового наказу
28 жовтня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, -
встановив:
заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» звернувся до суду із заявою щодо солідарного стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, що утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 6 440,09 гривень та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 302,80 гривень.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.
Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно зі статтею 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
На виконання вимог ч. 7 ст. 165 ЦПК України суд здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) боржників.
На виконання вимог частини сьомої статті 165 ЦПК України судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, за відомостями якого боржник ОСОБА_2 з 31.10.2023 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Даних, щодо того, що боржник до цієї дати була/є власником квартири АДРЕСА_3 заявником не надано, відповідно відсутні підстави для стягнення заявленої заборгованості з ОСОБА_2 .
Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити.
Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд
постановив:
відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» у видачі судового наказу щодо солідарного стягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Юзефович