Справа № 727/7502/25
Провадження № 2-о/727/268/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.

при секретарі Бринзилі Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В заяві посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Спадкоємцями за законом, які могли б звернутись для відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 є заявник по справі - ОСОБА_1 та її сестра - ОСОБА_2 . Однак, до спливу 6 місяців після смерті батька від заявника та її сестри не було подано заяви про вступ або відмову від спадщини.

Батько заявника ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 фактично проживала разом з батьком, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 01.01.2009 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 зазначає, що є такою, що прийняла спадщину після смерті її батька, оскільки на момент відкриття спадщини, а саме на день смерті ОСОБА_3 приживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Тумака Андрія Михайловича щодо видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 .

Однак, 12 червня 2025 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумаком Андрієм Михайловичем видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова була вмотивована тим, що ОСОБА_1 пропущенно шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття нею спадщини фактично.

Факт постійного проживання заявника з ОСОБА_3 на день відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Актом про встановлення факту проживання від 17.06.2025 року.

Зазначає, що в даному випадку спір про право відсутній оскільки зі спадкоємців по закону лише ОСОБА_1 проживала з спадкодавцем ОСОБА_3 разом на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Метою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 є підтвердження в органах нотіріату факту прийняття спадщини за законом.

Тому на підставі вищевикладеного просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.06.2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду.

Заявник в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, спрямувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 згідно довідки про реєстрацію/останнє місце проживання № 567450 від 23.10.2023 року.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7440451 від 06.06.2005 року 2/5 квартири АДРЕСА_2 перебувало у приватній спільній часткові власності ОСОБА_3 , 3/5 даної квартири перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВСВ № 676732 від 29.04.2005 року.

01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Тумака Андрія Михайловича щодо видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме 2/5 частки квартири АДРЕСА_2 .

12 червня 2025 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумаком Андрієм Михайловичем видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова була вмотивована тим, що ОСОБА_1 пропущенно шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття нею спадщини фактично.

Судом встановлено, що факт постійного проживання заявника з ОСОБА_3 на день відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Актом про встановлення факту проживання від 17.06.2025 року.

Згідно ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листі Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13.

Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, вбачається, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,12,81,263-265,293,315,319,354 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.С. Гавалешко