СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства про стягнення коштів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 08.10.2025.

Позов обґрунтований тим, що:

07 листопада 2024 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/6519/24, згідно з яким стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованість за кредитними договорами в сумі 42 022,75 гривень, судовий збір у сумі 3 028,00 гривень;

13 березня 2025 року на виконання вказаного рішення приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький П.С. стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства кошти в сумі 49 555,08 гривень;

09 вересня 2025 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову, яким рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07.11.2024 скасував і ухвалив нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства до ОСОБА_1 відмовив.

Дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

До відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), чи підсудна справа цьому суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Зміст позовної заяви дозволяє виснувати, що ОСОБА_1 просить стягнути з Товариства грошові кошти, стягнуті з нього в порядку виконання рішення суду в справі № 759/6519/24, яке в подальшому було скасоване. Відтак вимога про повернення зазначених коштів має розглядатися в порядку повороту виконання рішення суду в справі № 759/6519/24, а не в порядку позовного провадження шляхом пред`явлення окремого позову.

З урахуванням того, що Київський апеляційний суд, відмовляючи в позові Товариства до ОСОБА_1 , питання про поворот виконання не вирішував, заява про поворот виконання має бути подана до Святошинського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З огляду на те, що процесуальний закон не визначає наслідків пред`явлення позовної вимоги про повернення коштів, стягнутих на виконання рішення суду, надалі скасованого, слід за аналогією закону застосувати п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та відмовити у відкритті провадження у справі, позаяк зазначена вимога не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 186, 258, 260, 353-355, 444 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення коштів.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про поворот виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва в справі № 759/6519/24 від 07 листопада 2024 року протягом одного року з дня ухвалення постанови Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року.

Копію ухвали направити позивачеві разом із позовними матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко