Справа №751/9915/24
Провадження №2/751/450/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участі секретаря Решетник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді від 14.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.12.2024 закрито підготовче провадження у справі.

30.01.2025 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Хоменко М.А. подано відзив на позовну заяву в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.02.2025 позивачем подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

05.08.2025 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Хоменко М.А. подано клопотання про звернення суду із судовим дорученням для проведення окремих процесуальних дій, в якій просить доручити Посольству України в Республіці Кіпр вчинити процесуальну дію відібрати зразки почерку Черненького Андрія Івановича з метою проведення судової почеркознавчої експертизи у справі № 751/9915/24: відібрати експериментальні зразки почерку ОСОБА_2 (на 6-8 арк.) у вигляді виконаних власноручно ОСОБА_2 підписів в положенні сидячі за столом та стоячи. Зразки відібрати та оформити відповідно до п.п. 1-4-1.8 Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, надати Посольству України в Республіці Кіпр копію розписки від 23 жовтня 2021 року, зупинити провадження у справі до надходження відповіді від Посольства України в Республіці Кіпр на доручення щодо вчинення процесуальної дії.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання оповіщалися у встановленому законом порядку. Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Хоменко М.А. подано заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи клопотання про звернення суду із судовим дорученням до компетентного органу Республіки Кіпр суд дійшов таких висновків.

Згідно із вимогами статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки на рівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 498 ЦПК України яка кореспондується із положеннями частини 1статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З метою створення відповідних засобів, для того, щоб судові або несудові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги, шляхом спрощення та прискорення процедури, державами-учасницями 15 листопада 1965 року в м. Гаага було укладено Конвенцію про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої приєдналася 19 жовтня 2000 року і Україна та яка набула чинності для останньої 01 грудня 2001 року. Учасником цієї Конвенції є також Республіка Кіпр.

Порядок опрацювання, направлення доручень про вручення документів, отримання, доказів, вчинення інших процесуальних дій у відносинах між Україною та республікою Кіпр регулюється Угодою між Україною та республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06 вересня 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004 року договірні Сторони призначають Центральні органи з метою надання правової допомоги одна одній згідно з цією Угодою. Центральним органом з боку України є Міністерство юстиції України, а з боку Республіки Кіпр - Міністерство юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр.

З метою виконання цієї Угоди компетентні органи Договірних Сторін зносяться через свої Центральні органи. Запити про надання правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу мовою іншої Договірної Сторони або англійською мовою. Документи, отримані при виконанні запитів про надання допомоги, складаються мовою запитуваної Договірної Сторони.

Відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 року №1092/5/54 (надалі Інструкції) у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, учасником якої є Україна, застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли є потреба у передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970, судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу іншої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.

Відповідно до ст. 2 Конвенції від 18.03.1970 договірна Держава назначає Центральний Орган, який зобов`язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, та передавати органу, компетентному на їх виконання.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» та з метою удосконалення організації роботи судових органів та органів системи Міністерства юстиції України враховуючи те, що відповідно до міжнародних договорів України у сфері правових відносин та правової допомоги у цивільних справах Міністерство юстиції України визначено центральним органом.

Особливості виконання Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 визначено розділом VI, а особливості виконання Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року визначено розділом VIІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54(далі Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за № 573/15264.

Відповідно до п. 1.7, 1.8, 1.9 вказаної інструкції суди України з питань надання міжнародної правової допомоги у цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через головні територіальні управління юстиції та Міністерство юстиції України, яке відповідно до положень міжнародних договорів України є центральним органом України з питань надання міжнародної правової допомоги.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суді України виникне необхідність у врученні документів або отримання доказів, в проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються на мові, передбаченій відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, необхідно додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Відповідно до п. 7.3 цієї Інструкції доручення України на підставі Конвенції 1970 року надсилається через територіальні органи Міністерства юстиції України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, врахувавши предмет спору, в якому відповідачем заперечується підписання ним боргової розписки від 23.10.2021, а також враховуючи необхідність отримання зазначених доказів (зразків підпису) для проведення почеркознавчої експертизи та встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про направлення судового доручення щодо відібрання зразків підпису ОСОБА_2 .

З врахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 та не може прибути до Новозаводського районного суду міста Чернігова суду для відібрання зразків, суд вважає за можливе направити судове доручення з метою відібрання експериментальних зразків підпису виконаних власноручно ОСОБА_2 в положенні сидячі та стоячи в кількості по 10 (десять) підписів на 8 (восьми) аркушах, за місцем його фактичного проживання в Республіку Кіпр в порядку правової допомоги згідно зі ст. 498, ст. 499 ЦПК України та відповідно до положень Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року.

З огляду на викладене та відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.05.2020 справа №711/17/19, необхідно направити судове доручення про отримання доказів до Міністерства юстиції України через територіальне управління юстиції для передачі його дипломатичними каналами компетентним органам Республіки Кіпр.

Відповідно до ст. 252, 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави до надходження відповіді на судове доручення.

Ураховуючи викладене, керуючись статями 252, 253, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Доручити Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направити судове доручення до компетентного органу Республіки Кіпр для відібрання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме:

- відібрати та посвідчити експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , виконаних власноручно ОСОБА_2 в положенні сидячі та стоячи в кількості по 10 (десять) підписів на 8 (восьми) аркушах, відповідно до вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5).

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики зупинити до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Кіпр.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. К. Овсієнко