ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/317/25 Номер провадження 22-ц/814/2484/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Цокало Тетяни Михайлівни

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №00-10759064 від 30.12.2023 у розмірі 34212,50 грн, яка складається з 6875 грн заборгованість за тілом та 27337,50 грн заборгованість за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.12.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-10759064, за умовами якого відповідачу було перераховано суму кредиту в розмірі 6875 грн на платіжну картку.

Позивач вказував, що відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань умови договору не виконувала, має заборгованість в розмірі 34212,50 грн, що складається з суми кредиту 6875 грн та відсотків в розмірі 27337,50 грн.

В подальшому, 22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу № 22-01/2024, згідно умов якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 7775 грн.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10759064 на загальну суму 34212,50 грн.

В своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Єйс» заборгованість за кредитним договором № 00-10759064 в розмірі 34212,50 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 березня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» суму заборгованості за кредитним договором № 00-10759064 від 30.12.2023 у розмірі 34212,50 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, всього стягнуто 43634 грн 90 коп.

Рішення місцевого суду обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Цокало Тетяна Михайлівна, просила суд змінити оскаржуване рішення шляхом зменшення заборгованості в частині відсотків за кредитним договором №00-10759064 від 30.12.2023 з 27337,50 грн до 15000 грн, зменшити розмір судового збору з 2422,40 грн до 1504,56 грн, також просила стягнути понесені судові витрати за подання апеляційної скарги 917,85 грн та правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення, оскільки неправильно установив обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки, що призвело до неправильного визначення, відповідно до встановлених судом, обставин.

Крім того, зазначає, що договір кредитної лінії №00-10759064 був укладений 30 грудня 2023 року - вже після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договорів щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 3% є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

У відповідності з ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується відповідачем, що 30.12.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 00-10759064 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 52489.

За умовами договору № 00-10759064, ТОВ "Качай Гроші" надає ОСОБА_1 кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредитного ліміту складає 6250 грн (п. 1.2. Договору), строк дії кредитної лінії 240 днів.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 26.08.2024 (п. 1.3. Договору). Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати процентів 29.01.2024 та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Відповідно до п.1.4 сторони погодили тип процентної ставки. Стандартна процентна ставка складає 3 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п. 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки - у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором). Знижена процентна ставка становить 0,6 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати, визначеної п. 1.3.1. даного договору (п. 1.4.2. Договору). За надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у останній день повного погашення кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 625 грн (п. 1.5, п. 1.5.1 Договору). Відповідно до п. 2.8 Договору дата надання/видачі кредиту 30.12.2023. Сума кредиту 6250 грн перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . Також відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту шляхом підписанням відповідними одноразовими ідентифікаторами 56329.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови укладеного ним договору кредитної лінії № 00-10759064 від 30.12.2023, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти та комісію за користування ним, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти, відсотки та комісію, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно статей 626, 627ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті1054,1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 204ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що договір кредитної лінії № 00-10759064 від 30.12.2023 року укладений в електронній формі. Згідно з інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" № 204/09 від 09.09.2024, на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , який зазначений у п. 2.8 Договору, 30.12.2023 о 12 год 53 хв було проведено успішну виплату кредиту в сумі 6250 грн (а.с. 39 на звороті).

22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу № 22-01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00-10759064 від 30.12.2023.

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 7775 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024.

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» був укладений договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, на підставі якого, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії № 00-10759064 від 30.12.2023 на суму 34212,50 грн .

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за спірним договором кредитної лінії, станом на 13.12.2024 становить 34212,60 грн, яка складається з 6875 грн заборгованості за тілом кредиту та 27337,50 грн заборгованості за відсотками (а. с. 44).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що сума заборгованості за відсотками в розмірі 27337,50 грн розрахована за період з 30.12.2023 по 26.08.2024 в межах строку дії договору обґрунтовано та відповідає розміру загальної вартості кредиту, заявленій в Паспорті споживчого кредиту, з яким погодилася відповідач, укладаючи договір.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині встановлення процентної ставки на рівні 3 % є нікчемною в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, на який посилається відповідач, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно п.17розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120днів -2,5%; протягом наступних120днів -1,5%.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, на підставі викладено вище, дійшов правильного висновку щодо задоволення позову в повному обсязі.

Згідно статей 12,13,81ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, дублюють відзив на позовну заяву та не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до непогодження з ухваленим рішенням.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає,.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цокало Тетяни Михайлівни - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду Полтавської області від 17 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді: Г.Л Карпушин

В.П. Пікуль