Справа № 308/4822/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Ващука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

13.03.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень спричиненої йому моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є ветераном війни, ліквідатором аварії на ЧАЕС, інвалідом II групи по життєво, однак начальник головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_3 систематично, умисно не виконує винесені на захист його інтересів рішення судів, з особистих мотивів. Усі його офіційні звернення на її ім`я нею ігноруються, викидаються у смітник. У 2007 році відповідачка особисто вимагала у його представника заплатити їй грошові кошти у сумі 50000 гривень, як умову призначення йому пенсії. Оскільки він не мав такої суми то з того часу де б він не був, при зустрічі на вулиці, чи при відвідуванні пенсійного фонду, відповідачка усіляко його ображала, принижувала. Відповідачка умисно не виплачує йому пенсію за 2000-2006 роки, не дивлячись на те, що є рішення суду. 16 та 24 грудня 2023 року при особистому спілкуванні відповідачка натякнула йому на необхідність «вирішення питання» для здійснення йому виплат. Нібито вона не може виконати рішення суду, без погодження з Києвом. Зі змісту розмови він зрозумів що «відкати» відповідачка передає на Київ, з кожного хто має право на законні виплати, які відповідач умисно блокує, тим самим створює умови для вимагання хабарів. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного від 16.02.2024 року, наголошено, що після прийняття Конституційним судом України рішення № 7-ра/2016 від 20.12.2016 року, обмеження розміру пенсії позивача - є неправомірним. Рішення суду про зобов`язання перерахувати та виплатити йому пенсію, яке він подав відповідачу, набрало законної сили 18.12.2023 року, однак не було виконано. Він, будучи інвалідом, змушений розривати свої соціальні нормальні життєві зв`язки і йти до суду для встановлення справедливості, бо відповідачка не тільки принизила його честь і гідність, а і продовжує це робити, не вбачає в ньому ні ліквідатора аварії ЧАЕС, ні інваліда, ні учасника бойових дій в Афганістані. Протягом тривалого часу йому довелося самостійно шукати гроші для систематичної покупки ліків, для покращення його психічного стану. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав нервово відноситися до оточуючого світу. Від такого стану та нецільового використання коштів постраждали, окрім нього самого, і члени його родини. Тривалий час не міг нормально спати, оскільки така прикра подія - стала для нього непоправною. Вважає, що відповідачка має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього що сталося.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини відсутності не повідомила. 09.04.2024 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що жодних адміністративних, кримінальних чи цивільних справ, за результатами розгляду яких було б встановлено її протиправну поведінку щодо ОСОБА_2 немає. Заяви про вимагання нею неправомірної вигоди до правоохоронних органів не подавались, справи не порушувались. Нею підписувались листи-відповіді на звернення ОСОБА_2 , які носять інформативний характер. Щодо окремої ухвали у справі 260/6367/23 зазначає, що відповідачем у справі є ГУ ПФУ у Закарпатській області, ухвалу оскаржено. Причинного зв`язку між поданими ОСОБА_2 медичними висновками та позовними вимогами відсутня. Підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. З огляду на викладене просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив, що протягом багатьох років ОСОБА_3 йому погрожувала. Казала, щоб він дав їй 50000 гривень для виплати належних йому платежів, не дивлячись на рішення судів. Одного разу біля обласної адміністрації вона плюнула йому в обличчя та вдарила по нозі в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно з посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_2 є учасником бойових дій.

Згідно з посвідчення НОМЕР_2 ОСОБА_2 є учасником ліквідації аварії на чорнобильській АЕС.

Згідно з посвідчення № НОМЕР_3 є особою з інвалідністю другої групи.

Листом №787/02.02 від 19.01.2016 начальник ГУ ПФУ у Закарпатській області Пентак А.Ю. витребовує в ГУНП в Закарпатській області довідки МСЕК, витяги із актів огляду МСЕК щодо ОСОБА_2 .

Із довідки №666/106/5-2016 від 22.11.2016 видно, що ОСОБА_2 відпрацював в ІІІ зоні чорнобильської АЕС 14 днів.

Згідно з заяви від 08.01.2024 ОСОБА_2 звертається до Закарпатського окружного адміністративного суду за роз`ясненням резулятивної частини рішення суду у справі 260/3667/23.

Згідно з розрахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_2 розмір пенсії становить 26047,27 гривень, з урахуванням максимального розміру пенсії 21418,98 гривень.

Згідно з відповіді ГУ ПФУ в Закарпатській області 0700-0501-8/3622 від 26.01.2023 повідомляє ОСОБА_2 про перерахування на його рахунок суми пенсії в розмірі 21153,53 за період з 20.06.2006 по 28.10.2016 відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду №308/8993/16 від 28.101.2016.

Згідно з виконавчого листа №260/3158/21/2022 від 13.10.2021 рішення суду зверну тол до виконання.

Із листа ОСОБА_2 до начальника ГУ ПФУ в Закарпатській області Пентак А.Ю. видно, що він звертається з питанням невиконання рішень судів.

Із консультаційного висновку лікаря психіатра, психотерапевта від 20.04.2023 видно, що ОСОБА_2 звертався до зі скаргами на погіршення психічного стану, що пов`язано із хронічним стресом, викликаним судовою тяганиною, встановлено діагноз: порушення адаптації, пролонгована депресивна реакція.

Згідно з консультаційного висновку психолога від 08.07.2021 ОСОБА_2 звертався зі скаргами на погане самопочуття, що пов`язано із тривалою невиплатою йому пенсії Управлінням МВС в Закарпатській області. Визначено стан, як посттравматичний стресовий розлад.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 до начальника ГУ ПФУ в Закарпатській області Пентак А.Ю. він просить роз`яснити, чому йому не виплачується різниця в пенсії у розмірі 85567 гривень.

Згідно з відповіді ГУ ПФУ в Закарпатській області від 22.01.2024 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі 260/3158/21 здійснено перерахунок пенсії та нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 22.07.2020 по 31.05.2021 у сумі 85567,73 гривень, за період з 18.11.2021 по 30.11.2021 у сумі 3816,15 гривень.

Із листа представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 22.01.2024 видно, що за зверненням ОСОБА_2 щодо невиконання рішення суду ГУ ПФУ в Закарпатській області проводиться перевірка.

Згідно з відповіді ГУ ПФУ в Закарпатській області від 26.01.2023 на рахунок ОСОБА_2 було перераховано суму пенсії в розмірі 27156,53 гривень за період з 20.06.2006 по 28.10.2016 відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду №308/8993/16.

Із окремої ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі 260/6367/23 видно, що суд звертає увагу на те, що невиконання рішення суду та обмеження пенсії ОСОБА_2 є незаконним.

Із посадової інструкції начальник ГУ ПФУ в Закарпатській області від 15.02.2023 видно, які обов`язки покладені на ОСОБА_3 .

Згідно з консультації невролога від 31.05.2024 у ОСОБА_2 діагностовано тривожний синдром, нейрогенний комок в горлі, діабетична сенсорна полінейропатія. Призначено лікування.

Відповідно до результатів огляду №5986276 від 15.05.2024 ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет типу 2, гіпертензівна хвороба серця, перенесений у минулому інфаркт міокарда, нетоксичний дифузний зоб.

Із наданих ОСОБА_2 чеків видно, що ним витрачались кошти на придбання медичних ліків.

Згідно з рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 260/818/23 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії позов задоволено та визнано протиправними дії щодо обмеження розміру пенсії та зобов`язано виплачувати пенсію ОСОБА_2 без обмежень з 01.12.2021.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 окрему ухвалу у справі 260/6367/23 залишено без змін.

Згідно з розрахунків на доплату пенсії за пенсійною справою ОСОБА_2 видно суми доплат за 2020-2024 роки.

Із заяви ОСОБА_2 до Голови Закарпатської Державної обласної адміністрації видно, що він просить зобов`язати голову ГУ ПФУ в Закарпатській області ОСОБА_3 виплатити йому призначені кошти.

Згідно з постанови Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 28.10.2016 у справі №308/8993/16-а встановлено, що ОСОБА_2 відпрацював в 3 зоні Чорнобильської АЕС 14 днів у червні 1986. Зобов`язано УМВС у Закарпатській області нарахувати йому заробітню плату, видати довідку про заробітню плату. Зобов`язати Ужгородське об`єднане УПФУ в Закарпатській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_2 пенсію по інвалідності Згідно з вимог ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з відповіді Офісу Президента України від 24.04.2025 №22/020572-07 видно, що звернення ОСОБА_2 від 05.04.2025 направлено до ПФУ для розгляду.

Із витягу з ЄРДР від 12.11.2021 за зверненням ОСОБА_2 зареєстроване кримінальне провадження №0000391 за ч. 2 ст. 189 КК України.

Згідно з заяви від 08.02.2023 до ГУ ПФУ в Закарпатській області ОСОБА_2 просить провести перерахунок і виплату пенсії Згідно з постанови 713 з 01.12.2021.

Згідно з перерахунку пенсії у пенсійній справі № від 01.11.2021 ОСОБА_2 зроблено перерахунок пенсії з 01.12.2021.

Згідно з довідки №8/1371 від 17.04.2007 УМВС України в Закарпатській області вислуга років ОСОБА_6 становить 26 років 5 місяців 10 днів. В період з 21.08.2000 по 19.06.2006 пенсія по інвалідності ОСОБА_2 не призначалась.

Згідно з довідки №8/1659 від 11.05.2007 УМВС України в Закарпатській області питання призначення пенсії ОСОБА_2 за період з 2.08.2000 по 19.06.2006 вирішити позитивно не видалось можливим.

Із відповіді Представника Уповноваженого ВРУ з прав людини від 22.01.2024 видно, що за зверненням ОСОБА_2 від 11.01.2024 направлено запит в ПФУ.

Із відповіді Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини від 04.04.2024 видно, що звернення ОСОБА_2 від 06.03.2024 направлено для розгляду в ПФУ.

Згідно з відповіді ПФУ ОСОБА_2 від 20.03.2024 видно, що розглянувши скаргу від 11.01.2024, що надійшла із Закарпатської обласної прокуратури роз`яснено питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів.

Згідно з апеляційної скарги від 10.10.2024 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2024.

Із виступу в дебатах ОСОБА_2 від 19.03.2024 видно, що ним письмово висловлено позицію в дебатах у справі №308/9258/21.

Згідно з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2015 встановлено факт перебування ОСОБА_2 у ІІІ зоні небезпеки під час виконання службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05.06. по 18.06.1986.

Згідно з експертного висновку №21/62 від 30.09.1991 ОСОБА_2 отримав каліцтво під час виконання службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно з відповідей прокуратури Закарпатської області: №06/1-405-94(560) від 10.12.2013; №09/2-2250-21 від 16.11.2021, №06/1-405-94 (664) від 22.10.2012 прокуратурою надано відповіді на звернення ОСОБА_2 .

Згідно з розрахунку пенсії по інвалідності від 08.01.2024 пенсія ОСОБА_2 з надбавками становить 26047,27 гривень, із урахуванням максимального розміру пенсії 21418,98 гривень.

Згідно з виконавчого листа №260/3158/21/2022 судове рішення від 13.10.2021 у справі 260/3158/21 звернуто до виконання.

Із відповідей ГУ ПФУ в Закарпатській області від 30.11.2021, 21.01.2022, видно, що розмір перерахованої пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2021 становить 19340,00 гривень. Різниця в пенсії за період з 18.11.2021 по 30.11.2021 склала 3816,15 гривень, з 22.07.2020 по 31.05.2021 склала 85567,73 гривень.

Згідно з листа від 19.01.2016 ГУ ПФУ в Закарпатській області витребує у ГУНП в Закарпатській області довідку МСЕК, витяги з актів огляду МСЕк щодо ОСОБА_2 .

Згідно з довідки №666/106/5-2016 від 22.11.2016 ОСОБА_2 приступив до виконання службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 05.06.1986 та вибув 18.06.1986, де пробув 14 днів.

Із відповіді ГУ ПФУ в Закарпатській області від 16.07.2007 видно, що ОСОБА_2 надано інформацію про обчислення йому пенсії та щодо не отриманої пенсії по інвалідності.

Із звернення ОСОБА_2 до начальника ГУ ПФУ в Закарпатській області Пентак А.Ю., Президенту України, Уповноваженому у ВР з прав людини, від 06.03.2024 року видно, що ОСОБА_2 звертається з приводу виконання рішення суду.

Згідно з витягу з архівного документа №33/2 від 20.02.2012 вирішено провести оплату ОСОБА_2 , як такому, що з 5 по 18.06.1986 знаходився в зоні ЧАЕС.

Згідно з припису №1096 від 21.05.07 Прокуратури м. Ужгорода зобов`язано начальника УМВС України в Закарпатській області усунути порушення та вжити заходів для призначення і виплати пенсії ОСОБА_2 .

Згідно з припису №3115 вих. 10 від 08.10.10 Прокуратури м. Ужгорода зобов`язано начальника управління праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради усунути порушення та вжити заходів щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 у справі 2а-2567/08.

Згідно з картки арешту, протоколу накладення арешту на майно від 07.02.2000 накладено арешт на майно ОСОБА_2 .

Згідно з припису №1511 від 05.06.07 Прокуратури м. Ужгорода зобов`язано начальника УМВС України в Закарпатській області усунути порушення прав на соціальний захист ОСОБА_2 .

Згідно з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2004 позов ОСОБА_2 до прокуратури Закарпатської області, Держаного казначейства України про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Ухвалою Верховного Суду України рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2004 залишено без змін.

Згідно з рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16.11.2010 на користь ОСОБА_2 з УМВС України в Закарпатській області, УДАЇ УМВС України в Закарпатській області в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 30000 гривень. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2010 у відкритті касаційного провадження відмовлено.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 стягнення з ОСОБА_3 на його користь 500000 (п`ятсот тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 5 можна постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» доведенню в суді підлягають 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином обов`язок доведення перед судом факту нанесення моральної шкоди та наявності причинно-наслідкового зв`язку між винними діями відповідача та негативними наслідками для позивача у вигляді моральної шкоди покладається на позивача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

ОСОБА_2 , стверджує, що діями ОСОБА_3 йому нанесено моральну шкоду тим, що вона не реагує на його офіційні звернення, викидає їх, що він змушений розривати свої соціальні нормальні життєві зв`язки і звертатися до суду для захисту своїх прав, крім того, він зазнав значних душевних переживань та страждань, що пов`язано із тим, що йому довелося шукати гроші для систематичної покупки медичних ліків, для покращення його психічного стану, що в свою чергу спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав нервово відноситися до оточуючого світу, тривалий час не міг нормально спати, його психічний стан погіршився.

На підтвердження погіршення свого стану здоров`я та на підтвердження того, що він переносить моральні страждання ОСОБА_2 надав: консультаційний висновок лікаря психіатра, психотерапевта від 20.04.2023, згідно з якого ОСОБА_2 звертався до зі скаргами на погіршення психічного стану, що пов`язано із хронічним стресом, викликаним судовою тяганиною; консультаційний висновок психолога від 08.07.2021, згідно з якого ОСОБА_2 звертався зі скаргами на погане самопочуття, що пов`язано із тривалою невиплатою йому пенсії Управлінням МВС в Закарпатській області; висновок консультації невролога від 31.05.2024, згідно з якого у ОСОБА_2 діагностовано тривожний синдром, нейрогенний комок в горлі, діабетична сенсорна полінейропатія; відповідно до результатів огляду №5986276 від 15.05.2024 ОСОБА_2 має ряд хвороб; із наданих ОСОБА_2 квитанцій видно, що ним витрачались кошти на придбання медичних ліків. З досліджених доказів можна зробити висновок, що ОСОБА_2 переніс певні моральні страждання, які виражаються у негативних переживаннях, душевному дискомфорті, пов`язаних із невиплатою йому пенсії за певні періоди, та фізичних стражданнях, які виражаються у погіршенні стану його здоров`я, внаслідок хронічного стресу, викликаного «судовою тяганиною», «невиплатою йому пенсії УМВС в Закарпатській області», внаслідок чого він був вимушений звертатись за медичною допомогою. Доказів того, що ОСОБА_3 не реагує на його офіційні звернення позивачем суду не надано.

В свою чергу слід зазначити, що доказів того, що ОСОБА_3 вчиняла відносно ОСОБА_2 будь-які протиправні дії, якими йому була заподіяна моральна шкода, позивачем суду не надано. Всі його твердження щодо неправомірної, незаконної поведінки ОСОБА_3 є голослівними, на думку суду є суб`єктивними твердженнями ОСОБА_2 , не підкріпленими ніякими доказами та аргументами.

Розмір заявленої моральної шкоди у 500000 гривень нічим не обґрунтовано та не доведено.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

В даному випадку позивачем не доведено, що відповідачка ОСОБА_3 вчиняла будь-які протиправні дії відносно нього, не доведено наявність причинного зв`язку між моральними та фізичними стражданнями, які він переніс із будь якими діями чи бездіяльністю ОСОБА_3 , розмір заявленої моральної шкоди є необґрунтованим.

Надані ОСОБА_2 та досліджені в судовому засіданні докази на підтвердження протиправної поведінки відповідача ОСОБА_3 , доводять незадоволення ОСОБА_2 діями посадових осіб ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо нарахування та виплати йому пенсії, однак ніяким чином не доводять перед судом протиправність дій ОСОБА_3 , наявність причинного зв`язку між шкодою і діями ОСОБА_3 та не доводять наявність вини ОСОБА_3 в заподіянні будь-якої шкоди ОСОБА_2 .

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 6-13, 76, 81, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 23, 1173-1774, 1776 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 500000 (п`ятсот тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов