Справа № 766/3833/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову за цивільною справою №766/3833/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

08.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 12.03.2018 року про забезпечення позову у справі № 766/3833/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 , а саме: заборону на відчуження 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що Херсонським міським судом Херсонської області у складі головуючого судді Майдан С.І. було розглянуто цивільну справу № 766/3833/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та прийнято рішення від 03.09.2018 року, яким позовні вимоги задавлено. 12.03.2018 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/3833/18 було забезпечено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності. Виконання даної ухвали доручено Суворовському районному відділу державної виконавчої служби 17.04.2018 року. Постановою державного виконавця Суворовському районному відділу державної виконавчої служби ВП № 56046404 накладено арешт на майно боржника та прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження по даній ухвалі. Але, станом на ухвалення ухвали про забезпечення позову відповідачу ОСОБА_1 належало нерухоме майно, зокрема, 1/2 частина однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Власником квартири є інша особа ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від15.11.2004 року №б/н, виданого ОСББ «Тавричанка» згідно з розпорядженням №004-ж від 15.11.2004 року, зареєстроване приватним нотаріусом ХМНО Довгань О.І. 09.09.2013 року за №5692628, номер запису про право власності в ДРРП 24155625, 1/2 частини квартири - на підставі договору дарування від 09.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Довгань О.І. та зареєстрованого за №2826, номер запису про право власності в ДРРП 2421226. Тобто, на час накладення арешту на майно ОСОБА_1 не був його власником та суд наклав заборону на частину майна іншої особи неправомірно та безпідставно.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, її відсутність не перешкоджає розгляду заяви скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Херсонського міського суду перебувала цивільна справа №766/3833/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Заборонено відчуження 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Виконання даної ухвали доручено Суворовському районному відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Заочним рішенням від 03.09.2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу в розмірі 132600 гривень, 3% річних від простроченої суми, які складають 9830,56 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в загальній сумі 15282,66 гривень, яка складається зі: сплати судового збору в сумі 1424,31 гривень, сплати судового збору в сумі 352,40 гривень, витрат за надання правничої допомоги в сумі 13505,95 гривень

04.10.2019 року судове рішення набрало законної сили.

28.11.2019 року на виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 ст. 158 ЦПК).

За частиною 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною 8 статті 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Отже, скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях відпала.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, обставини, з урахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову, продовжують існувати, потреба в забезпеченні позову на даний час не відпала, рішення суду не виконано, грошові кошти, зазначені у рішенні суду, позивачу не повернені. Відповідач не надав доказів на підтвердження зворотнього.

Відтак, заявником не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав для скасування арешту на нерухоме майно.

Таким чином, з урахування того, що існують обґрунтовані підстави вважати, що скасування вжитих судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову за цивільною справою №766/3833/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 11.11.2025 року.

Суддя: С.І. Майдан