Справа № 536/1921/25
Провадження № 2/536/1470/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Черненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

за участі предстаника позивача - ОСОБА_4 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Варавіна С.Д.,

Встановив:

ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник адвокат Гольдінова О.В., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27.03.2013 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 15.03.2013 року до досягнення ним повноліття. Також у листопаді 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, на даний момент з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на кожну дитину, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а також зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 серпня 2025 року було залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В провадження суду надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Варавіна С.Д. у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що батько жодного разу не цікавився життям сина, не спілкувався з ним, тому рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року він був позбавлений батьківських прав щодо дитини. Окрім того, на даний час ОСОБА_7 має захворювання, лікування якого потребує значних грошових коштів. Відповідачка на даний час не працює, оскільки доглядає новонароджену дитину. Батько ОСОБА_8 помер, а мати - є людиною похилого віку, а тому не може надавати їй матеріальну підтримку. У зв`язку з чим представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому остання заперечувала щодо доводів представника відповідачки з огляду на наступне. Батько та мати мають однакові обов`язки щодо утримання дитини, однак фактично даний обов`язок лежить лише на позивачеві, оскільки на даний відповідачка не працевлаштована. Окрім того, стороною відповідача вказується про хворобу сина ОСОБА_5 , однак не надано жодних доказів, які б підтверджували вартість такого лікування. Також представник позивача зазначає про те, що зменшення аліментів до 1/6 частини буде цілком відповідати потребам дитини і не буде ставити позивача у скрутне становище.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гольдінова О.В.в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Варавін С.Д. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну на заяву.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідачки, поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси ОСОБА_3 суду не повідомила, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Відповідачка клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується, що копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 лютого 2012 року (а.с.8).

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2013 року до досягнення ним повноліття (а.с.9-10).

Відповідно до довідки Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 25950 від 18.07.2025, на виконанні ВДВС перебуває виконавчий лист, виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2013 року до досягнення ним повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.11).

Батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 серпня 2014 року (а.с.12).

Відповідно до копії судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 листопада 2024 року (а.с.13), з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 листопада 2024 року до повноліття дитини.

З довідки військової частини Міністерства оборони України № 2020/8/444 від 15 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині з 07.06.2024 року по теперішній час (а.с.14).

Відповідно до довідки про доходи військової частини Міністерства оборони України №2020/5464 від 04 серпня 2025 року (а.с.15), ОСОБА_1 за період з березня 2025 року по червень 2025 року нарахована заробітна плата у розмірі 402735,15 грн., утримано суму аліментів по ВП №46827484 у загальному розмірі 100458,72 грн., утримано суму аліментів по ВП №76478943 у загальному розмірі 100458,70 грн.

Окрім того, стороною відповідачки ОСОБА_2 на підтвердження хвороби ОСОБА_7 надано довідку № 3409 про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу І-ІY рівнів акредитації, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад від 29.09.2025 року (а.с.44), довідки цілодобового травматичного пункту педіатричного центру «Дитяча лікарня» КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» від 20.06.2025 року та від 30.08.2025 року (а.с.44 з/б-45), висновок МРТ правого колінного суглоба від 30.06.2025 року, консультаційний висновок ортопеда-травматолога дитячого (а.с.46).

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року (а.с.47-48), ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником відповідача до відзиву також долучено копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13 вересня 1983 року ОСОБА_10 , з якої вбачається, що її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.48 з/б), копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 09 квітня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_13 (а.с.49 з/б), копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 26 вересня 2022 року (а.с.49), копію пенсійного посвідчення ОСОБА_12 серії ААЗ від 16.10.2013 року (а.с.46 з/б).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Частиною першою статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки після постановлення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 березня 2013 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та утримання якого також було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку. Тобто фактично він сплачує аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів відносно двох дітей.

Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до частини другої статті 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами статті 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд, установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_1 , а саме народження від іншого шлюбу сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого останній сплачує аліменти відповідно до судового рішення, дійшов висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із позивача аліментів з 1/4 на 1/6 частин на утримання кожної дитини, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08 січня 2025 року по справі № 567/1462/23.

Також, суд бере до уваги, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшенні судом розміру аліментів, що присуджені до стягнення, їх розмір складатиме значно більший розмір, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки при стягненні на утримання кожної дитини аліментів в розмірі частки від доходів позивача, середній розмір аліментних платежів на місяці становить більш ніж 25 000 грн. на кожну дитину (відповідно до даних довідки про доходи позивача від 04 серпня 2025 року).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, виходячи із сімейного стану платника аліментів, а саме, наявності у позивача на утриманні двох неповнолітніх дітей, принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 березня 2013 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та на підставі судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 листопада 2024 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Водночас суд відхиляє доводи сторони відповідачки ОСОБА_2 , оскільки представником відповідачки не було доведено необхідність стягнення аліментів у розмірі частки від усіх доходів позивача належними та допустимими доказами. Суд вважає за необхідне зазначити, що зважаючи на рівність обов`язку матеріальних витрат обох батьків, стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача буде достатніми для належного утримання неповнолітньої дитини та забезпечить баланс інтересів як одержувача, платника аліментів, так і самої дитини.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 188, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 березня 2013 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити нарахування аліментів, які стягуються на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 березня 2013 року по справі №536/568/13-ц.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 листопада 2024 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити нарахування аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 листопада 2024 року по справі №536/2828/24.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у загальному розмірі 2422,4 грн. в рівних частках по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. з кожної відповідачки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 07.11.2025.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

СуддяА. С. Река