Справа № 199/9696/25
(2/199/4779/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 18.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №658400777 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно відповідач заявив про бажання отримати кошти, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані та номер банківської картки для перерахування коштів.

ОСОБА_1 підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 надано кредит у сумі 13600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, які він зобов`язався повернути, сплативши проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, а також додаткові угоди, відповідно до умов яких ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1

30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, а також додаткові угоди, відповідно до умов яких ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1

04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

Станом на 10.07.2025 року за відповідачем по укладеному договору наявна заборгованість на загальну суму 57479,04 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 13600,00 грн.; заборгованості за відсотками 43879,04 грн..

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив та від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року у сумі 57479,04, разом із судовими витратами у розмірі 2422,40 гривень та витратами на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд (формування та зберігання) судової справи проводити в змішаній (паперовій та електронній) формі.

Представника відповідача ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. надав до суду відзив, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Зазначив, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем кредиту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відсутній детальний розрахунок заборгованості до кредитного договору із зазначенням формули та періоду нарахування відсотків, що на його думку не підтверджує видачу кредиту.

Крім цього, відсутні докази ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договору, а також докази підписання кредитного договору.

Щодо стягнення судових витрат просив суд виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представник позивача Хлопкова М.С. надала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила обставини, аналогічні викладеним у позові, вимоги підтримала та просила задовольнити.

Крім цього, представник позивача зазначила, що договір позики відповідачем підписано (акцептовано) одноразовим ідентифікатором, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора у якості особистого підпису договору.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що надала відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №658400777 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно відповідач заявив про бажання отримати кошти, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані та номер банківської картки для перерахування коштів.

ОСОБА_1 підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 надано кредит у сумі 13600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, які він зобов`язався повернути, сплативши проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, а також додаткові угоди, відповідно до умов яких ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1

30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, а також додаткові угоди, відповідно до умов яких ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1

04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №658400777 від 18.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

Станом на 10.07.2025 року за відповідачем по укладеному договору наявна заборгованість на загальну суму 57479,04 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 13600,00 грн.; заборгованості за відсотками 43879,04 грн..

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

У позові позивач в обґрунтування правових підстав посилався на положення ст. ст. 512,514 ЦК України.

Суд враховує, що за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги за договорами відступлення права вимоги, договорами факторингу, може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав або вимоги, що може виникнути в майбутньому на підставі, в даному випадку, існуючого кредитного договору на момент укладення договорів факторингу.

Звертаючись із позовом до суду, позивач зазначив, що між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, який був укладений 18.10.2021 року, однак суд звертає увагу на те, що за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором № 658400777 від 18.10.2021 року, що у свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за вказаним кредитним договором, як ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, так і в подальшому ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» згідно договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року та ТОВ «Юніт Капітал» згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Таким чином, кредитний договір № 658400777 від 18.10.2021 року був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступила право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Окрім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення прав вимоги 28 листопада 2018 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і навіть не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли вже після укладення вказаного договору.

З огляду на викладене, ТОВ «Юніт Капітал» у встановленому законом порядку не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 658400777 від 18.10.2021 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», та відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал».

Отже, позивачем не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги до відповідача.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №221/2373/12 (провадження № 61-483св23).

Згідно ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г.Якименко