Справа № 404/1082/25
Номер провадження 2/404/344/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Фортечний районний суд міста Кроп ивницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальним підприємством «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» подано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання в загальній сумі 74855,72 грн, з яких: основний борг в сумі 62957,39 грн за період з 16 листопада 2018 року по 30 вересня 2024 року (включно); 3% річних, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 3168,89 грн за період з 01.01.2019 року по 30.11.2024 року; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 8729,43 грн, за період з листопада 2018 року по вересень 2024 року. Позов мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання. Відповідач є споживачем теплопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 . Шляхом подачі теплової енергії, за вказаною адресою сторони фактично вступили в договірні відносини, проте відповідач протягом тривалого часу за надану послугу не розраховувався, у зв`язку з чим виникла заборгованість за послуги централізованого теплопостачання, в сумі 62957,39 грн за період з 16 листопада 2018 року по 30 вересня 2024 року (включно).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Павелко І.Л. від 24 лютого 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.32).

В свою чергу відповідачем подано до суду заяву (вх. № 18404 від 06.05.2025 року) про застосування спливу строку позовної давності. На обгрунтування заяви вказала, що позов визнає частково, а саме розмір боргу по оплаті за послуги з постачання теплової енергії підлягає обрахунку в межах строку позовної давності тривалістю у три роки, а саме із 04 лютого 2022 року по 04 лютого 2025 року, тобто по дату, яка є датою пред`явлення позову до суду, в сумі 24775,64 грн. Крім того, за розрахунками відповідача до стягнення за період з 04 лютого 2022 року по 04 лютого 2025 року підлягає індекс інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1533,54 грн., та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1266,49 грн (а.с. 37-43).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року, суддю ОСОБА_2 , звільнено з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Враховуючи, що суддя Павелко І.Л. у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передані для повторного автоматизованого розподілу та згідно з пунктом 2.3.43 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 404/1082/25, номер провадження 2/404/344/25 (розпорядження № 250 від 07.05.2025 року керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи»).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 404/1082/25, номер провадження 2/404/344/25 визначено суддю Фортечного районного суду міста Кропивницького Кулінка Л.Д.

Представником позивача подано до суду заперечення на клопотання (вх. № 20581 від 20.05.2025 року), в яких останній зазначає, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID- 19 спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» (із змінами і доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався та постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім цього згідно пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022. затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також запровадження на всій території України карантину з 11 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України продовжуються на строк дії такого карантину, а також введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року по теперішній час, а під час дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, то період заборгованості застосовується з 12 березня 2017 року по теперішній час. Оскільки з 12 березня 2017 року строк позовної давності спочатку був продовжений, а потім призупинений, відтак, наслідки спливу строків позовної давності не можуть бути застосовані судом за вказаних у заяві Відповідача обставинах, так як розрахунок заборгованості споживача послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_1 розпочато з 16 листопада 2018 року (а.с. 47-52).

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання (а.с. 53).

В свою чергу відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 26361 від 30.06.2025 року), в якому остання зазначає, що позов визнає частково, а саме розмір боргу по оплаті за послуги з постачання теплової енергії підлягає обрахунку в межах строку позовної давності тривалістю у три роки, а саме із 04 лютого 2022 року по 04 лютого 2025 року, тобто по дату, яка є датою пред`явлення позову до суду, в сумі 24775,64 грн. Крім того, за розрахунками відповідача до стягнення за період з 04 лютого 2022 року по 04 лютого 2025 року підлягає індекс інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1533,54 грн., та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 1266,49 грн (а.с. 59-66).

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив (вх. № 27218 від 04.07.2025 року), в якому просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про застосування спливу строку позовної давності та задовольнити позов в повному обсязі. Вказала, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID- 19 спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» (із змінами і доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався та постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім цього згідно пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022. затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також запровадження на всій території України карантину з 11 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України продовжуються на строк дії такого карантину, а також введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року по теперішній час, а під час дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, то період заборгованості застосовується з 12 березня 2017 року по теперішній час. Оскільки з 12 березня 2017 року строк позовної давності спочатку був продовжений, а потім призупинений, відтак, наслідки спливу строків позовної давності не можуть бути застосовані судом за вказаних у заяві Відповідача обставинах, так як розрахунок заборгованості споживача послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_1 розпочато з 16 листопада 2018 року (а.с. 68-76).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 45830 від 10.11.2025 року) про розгляд справи за його відсутності, та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 78), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань до суду не подавала.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 7).

Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 частини третьої статті 24 Закону України «Про теплопостачання», встановлений обов`язок споживача теплової енергії, - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Інформація щодо відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутня.

При цьому, згідно зазначених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Таким чином, сторони взяли на себе взаємні зобов`язання: позивач надавати житлово-комунальні послуги з теплопостачання, а відповідач оплачувати спожиті комунальні послуги.

В силу статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 162 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно пункту 1 статті 30 Постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач зобов`язаний оплачувати житло-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом.

Окрім цього частина третя статті 19-1 Закону України Про теплопостачання зазначає, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Однак в порушення вищезазначених норм, впродовж тривалого часу відповідач за наданні послуги не розраховується.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Станом на 01 жовтня 2024 року, за період з 16 листопада 2018 року по 30 вересня 2024 року (включно), сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 62957,39 грн. (а.с.5).

При цьому відповідач подав через канцелярію суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» звернулось до Фортечного районного суду міста Кропивницького з позовом про стягнення з ОСОБА_3 , заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання 04 лютого 2025 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві.

Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу нарахований борг за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 62957,39 грн за період з 16 листопада 2018 року по 30 вересня 2024 року (включно).

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID- 19 спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» (із змінами і доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався та постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім цього, згідно пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також запровадження на всій території України карантину з 11 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України продовжуються на строк дії такого карантину, а також введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року по теперішній час, а під час дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тому, суд приходить до висновку, що борг за послуги з централізованого теплопостачання підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності за період з 16 листопада 2018 року по 30 вересня 2024 року.

Крім того, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

А тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 3168,89 грн за період з 01.01.2019 року по 30.11.2024 року; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 8729,43 грн, за період з листопада 2018 року по вересень 2024 року, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги, статтями 525, 526, 509, 546, 549, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статями 68, 162 Житлового кодексу України, статтями 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за отриману послугу з централізованого теплопостачання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в загальній сумі 74855,72 грн, з яких: основний борг в сумі 62957,39 грн за період з 16 листопада 2018 року по 30 вересня 2024 року (включно); 3% річних, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 3168,89 грн за період з 01.01.2019 року по 30.11.2024 року; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 8729,43 грн, за період з листопада 2018 року по вересень 2024 року, а також 3028,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», ; місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Сергія Гришина, будинок № 23/16;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 10.11.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка