Справа № 635/7755/20
Провадження № 2-др/635/1319/2025
06 листопада 2025 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Устіч О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , державного реєстратора Іваницького Євгена Анатолійовича, треті особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 , про скасування рішення державного реєстратора, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, понесені останнім у зв`язку із розглядом Харківським районним судом Харківської області справи №635/7755/20, в розмірі 22 150 грн.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.03.2025 частково задоволено клопотання відповідача ФОП ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та вирішено - провадження за позовними вимогами про визнання дій неправомірними та скасування технічного паспорту, скасування довідки б/н від 16.07.2020 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Відповідач не звертався за професійною правничою допомогою, оскільки сам є адвокатом та має можливість захистити свої права. Враховуючи витрачений час на захист від необґрунтованих дій позивача, власні знання та професійну кваліфікацію, а також враховуючи відсутність комерційної складової, при розрахунку витрат відповідач керується Рішенням №13/1/7 від 21.07.2021 Ради адвокатів Харківської області Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару. Мінімальні витрати відповідача складаються з наступного:
11.01.2021 підготовка та подача до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху, яке задоволено судом (0,5 мзп) - 3250 грн.;
11.01.2021 витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 22,50 грн. (відстань від адреси відповідача - АДРЕСА_3 до суду складає 5,8 км., в дві сторони 11,6 км.).
Норми затверджені Мінтранспорту наказом від 10.02.1998 № 43 містить норми витрат паливно-мастильних матеріалів (ПММ) на автотранспорті, враховують базовий лінійний пробіг автомобіля за різними марками, моделями і різним видам палива (бензин, ДП, газ) та різні підвищуючі коефіцієнти: робота в холодних умовах, робота в міських умовах, використання причепа, маса вантажу тощо.
Автомобіль, який використовував відповідач (свідоцтво про реєстрацію ТЗ додається), відповідно до зазначених норм використовує в середньому 8,8 літрів ДТ на 100 км.: 121; Opel Astra; 5-дв. Хетчбек; 1235/1700; Z18XE; 1796; 92,0; 4A; 1-ППУ, 2; 8,8
На одну поїздку до суду відповідач витрачає 0,75 л. ДП, тобто за ціною ДП на той час 30 грн., вартість поїздки складала 22,5 грн.
10.03.2021 підготовка та подача клопотання про відкладення підготовчого засідання з 10.03.2021 на іншу дату, в також надання прав користувача по справі в системі Електронний суд (0,5 мзп) - 3250 грн.;
08.04.2021 участь в судовому засіданні (0,5 мзп) - 3250 грн.;
08.04.2021 витрати на поїздку до суду - 22,50 грн.
29.04.2021 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 22,50 грн.
06.10.2021 - участь в судовому засіданні, в якому зокрема вирішено витребувати документи технічної інвентаризації від відповідача ФОП ОСОБА_1 (0,5 мзп) 3250 грн.;
06.10.2021 - витрати на поїздку до суду - 22,50 грн.
11.01.2022 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 22,50 грн.
04.03.2024 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 37,5 грн.
На одну поїздку до суду відповідач витрачає 0,75 л. ДП, тобто за мінімальною ціною ДП у 2024 році 50 грн. за літр ДП, вартість поїздки складала мінімум 37,5 грн.
23.04.2024 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 37,50 грн.
01.07.2024 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 37,50 грн.
11.09.2024 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 37,50 грн.
18.12.2024 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 37,50 грн.
03.02.2025 - витрати на поїздку до суду, в засідання яке невідбулось - 39 грн.
На одну поїздку до суду відповідач витрачає 0,75 л. ДП, тобто за мінімальною ціною ДП у 2025 році 52 грн. за літр ДП, вартість поїздки складала мінімум 39 грн.
24.03.2025 - участь в судовому засіданні, в якому зокрема вирішено закрити провадження в частині вимог до ФОП ОСОБА_1 (0,5 мзп) - 4000 грн.;
24.03.2025 - витрати на поїздку до суду - 39 грн.
28.03.2025 - складання та подання клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи №635/7755/20 - 4000 грн.
Всього витрати відповідача ФОП ОСОБА_1 , пов`язані з розглядом справи за 4 роки склали - 22 150,25 грн.
Представник ОСОБА_2 адвокат Даузе Ю.М. надав суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи. Заявником, ОСОБА_1 , не надано жодних доказів,що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, та більше навіть не зазначено видів понесених витрат передбачених ст.133 ЦПК України. Для вирішення питань про судові витрати суд вправі брати до уваги докази про їх понесення, які не були подані до постановлення рішення, тільки у тому разі, якщо стороною до закінчення судових дебатів заявлено про поважні причини неможливості їх подання. Посилався на роз`яснення п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», зокрема, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, ФОП ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, інші учасники справи причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , державного реєстратора Іваницького Євгена Анатолійовича, треті особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 , про скасування рішення державного реєстратора.
Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2025 р. провадження за позовними вимогами про визнання дій неправомірними та скасування технічного паспорту, скасування довідки б/н від 16.07.2020 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2025 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , державного реєстратора Іваницького Євгена Анатолійовича, треті особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 , про скасування рішення державного реєстратора відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 вищевказаного Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 по справі № 462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), дійшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Як убачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 обраховано витрати за підготовку процесуальних документів та участь в судових засіданнях, надання прав користувача по справі в системі Електронний суд.

Відповідно до положень ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи підлягає відшкодуванню. Натомість ФОП ОСОБА_1 обрахував свої витрати як адвоката, при наданні правової допомоги собі, як учаснику процесу.

На думку суду, такі висновки ОСОБА_1 не гуртуються на нормах ЦПК України та стягненню не підлягають.

Щодо транспортних витрат суд зазначає наступне.

Як зазначено в постанові КЦС ВС від 14.09.2022 року у справі 509/6250/20, сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень і на користь якої ухвалене судове рішення, має право на компенсацію здійснених нею та підтверджених документально витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, які не можуть перевищувати встановлені законодавством, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011року № 98 та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59. Водночас вищевказані нормативно-правові акти органів виконавчої влади передбачають можливість відшкодування витрат на проїзд в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі), або ж витрат на пально-мастильні матеріали, які відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту.

У вказаній справі КЦС ВС звертав увагу судів на те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті затверджено наказом Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 року № 43 і призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива.

Для підтвердження понесення витрат, пов`язаних із прибуттям позивача у судові засідання суду, ОСОБА_1 надано свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію автомобіля Opel Astra, 2000 року.

Водночас крім вказаного свідоцтва про реєстрацію позивач не надав інших доказів на підтвердження того, яку відстань в обидві сторони і звідки саме він проїхав для відвідання судових засідань, підтвердження придбання палива та його вартості на конкретний день, а також обсягу споживання палива зазначеного автомобіля, тощо

За викладених обставин відсутні підстави для компенсації витрат позивача, пов`язаних із його прибуттям у судові засідання суду.

Водночас, ОСОБА_1 10.12.2021 понесені поштові витрати для надання суду витребуваних документів, (відправлення №966) - 25,25 грн., що є документально підтвердженим та підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Клопотання ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , державного реєстратора Іваницького Євгена Анатолійовича, треті особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 , про скасування рішення державного реєстратора-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ФОП ОСОБА_1 понесені поштові витрати в сумі 25 (двадцять п`ять гривень) 25 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Відповідач: Державний реєстратор Іваницький Євген Анатолійович, код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», місце реєстрації: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя Д.М. Савченко