ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 648/1522/20 Головуючий в суді І інстанції Єпішин Ю.М.

Провадження № 22-ц/819/1189/25 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Майданіка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Єпішина Ю.М. від 31 березня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Херсонобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачка є власником будинку по АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідачка користується послугами АТ «Херсонобленерго», то на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по сплаті за використання електричної енергії.

17.12.2019 року працівниками АТ «Херсонобленерго» за адресою: АДРЕСА_2 у присутності ОСОБА_3 (батька відповідачки) виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза засобами обліку електричної енергії. Позаоблікова проводка проведена приховано, у зв`язку з чим для її виявлення було застосовано сигналізатор схованої проводки Е121. Зразок проводу самовільного підключення вилучено та опломбовано пломбою 54534037, про що вказано в Акті про порушення, який складено представниками позивача у присутності свідка - секретаря Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області Семеніхіної О.І.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 від отримання примірнику Акту про порушення № 133086 від 17.12.2019 відмовився, листом від 17.12.2019 № 66/07- 065666 примірник Акту та запрошення на 27.01.2020 року на засідання комісії з розгляду Актів про порушення направлено за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я власника особового рахунку та особи, з якою позивач мав договірні відносини ОСОБА_2

27.01.2020 року відбулось засідання комісії ХМВКО по розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електроенергії № 133086 від 17.12.2019 року, якою відповідачку визнано причетною до порушення ПРРЕЕ, а саме порушення підпункту 7 п.8.4.2 ПРРЕЕ (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку) і донараховано споживачу не облікованої електричної енергії за формулою, яка наведена у ПРРЕЕ та вказана у протоколі № 8 від 27.01.2020 року на суму 38 651,07 грн.

Оскільки вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ в добровільному порядку відповідачкою не відшкодована, тому позивач просив суд стягнути на свою користь із відповідачки вартість необлікованої електричної енергії, що становить 38 651,07 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року позовні вимоги АТ «Херсонобленерго» задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Херсонобленерго», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду у справі за позовом з ціною менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без проведення судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що допущені відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем послуг поставленої електричної енергії, порушення ПРРЕЕ знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позивач, з урахуванням відповідної методики, цілком підставно провів нарахування вартості необлікованої спожитої електричної енергії, яка підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів в цілому погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Взаємовідносини, що виникають між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначаються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 та іншими нормативними актами.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно з частиною першою статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 4 частини 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до пункту 5.5.5 глави 5.5. ПРРЕЕ побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно п. 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачці ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 , що розташоване на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 12.11.2005 року (а.с.12,13).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.29).

Відповідачка ОСОБА_1 є споживачем послуг АТ «Херсонобленерго» на підставі договору про користування електричною енергією №256039 від 09.12.2009 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.9-10).

17.12.2019 року представниками АТ «Херсонобленерго», за участю представника споживача, який допустив представників оператора системи на об`єкт споживача, - батька відповідачки ОСОБА_3 , було складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 133086, в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення поза приладом обліку - додаткове підключення з встановленої розетки на фасаді будинку одножильним проводом Си 5мм2. При включенні навантаження 8А індикація не приходе, рахунковий механізм не враховує, підключення проведено по території двора по АДРЕСА_4 понад забором по землі і заходе через вікно в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 для живлення струмоприймачів поза приладом обліку, електроенергія, яка споживається приладами обліку по о/р № НОМЕР_2 і о/р НОМЕР_1 , не враховується і не сплачується. Порушення, яке було виявлено, усунуто в присутності представників енергопостачальника. Даний акт складено на підставі п.8.2.4 та п.8.2.5 ПРРЕЕ (а.с.6-7).

У Акті про порушення зазначено, що цей акт складено представниками АТ «Херсонобленерго» за участю батька відповідачки ОСОБА_3 , який допустив представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача.

Від підписання Акту про порушення ОСОБА_3 відмовився, зауважень щодо складання акту останній не мав, про що зазначено у вказаному акті. ОСОБА_3 повідомлено про його права та можливість внесення зауважень щодо складання акту. Відмову підписувати акт про порушення засвідчив свідок секретар Садівської сільської ради Семеніхіна О.І.

Під час виявлення порушення ПРРЕЕ здійснювалася фото- та відеофіксація, відповідний диск наявний в матеріалах справи.

У пункті 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше вказаного терміну.

На підставі Акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань Комісії визначаються обсяги не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Оскільки ОСОБА_3 , який проживав там з дозволу власника будинку та споживача ОСОБА_1 , допустив представників оператора системи на об`єкт споживача, однак при цьому відмовився отримати акт про порушення № 133086 від 17.12.2019 року, АТ «Херсонобленерго» направило ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену нею у договорі про користування електричною енергією ( АДРЕСА_1 ) запрошення прийняти участь в засіданні комісії ХМВКО на 27.01.2020 року, яке отримане адресатом 24.12.2019 року, що узгоджується з пунктом 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ (а.с.8).

27.01.2020 року відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення від 17.12.2019 року №133086, за результатами якого було складено Протокол №8 від 27.01.2020 року (а.с.5). На засідання комісії споживач, який був належним чином повідомлений, не з`явився.

Згідно вказаного протоколу, комісією розглянуто акт про порушення, комісія прийшла до висновку, що споживач на своєму об`єкті порушив ПРРЕЕ та прийнято рішення, що Акт порушення від 17.12.2019 року №133086 складено з дотриманням вимог «Правил роздрібного ринку», ухвалено провести розрахунок згідно пункту 8.4.13 Постанови НКРЕКП від 14 березня № 312, надати споживачу рахунок на сплату за необліковану електричну енергію згідно з актом про порушення.

Протокол містить розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року, загальна сума необлікованої електричної енергії становить 38 651,07 грн. (а.с. 5).

Протокол №8 від 27.01.2020 року направлено засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та отримано особисто 13.02.2020 року (а.с.8 зв.).

До матеріалів справи додано розрахунок позивача по акту про порушення від 17.12.2019 року №133086, особовий рахунок № НОМЕР_1 , в якому також зазначено, що до сплати ОСОБА_2 підлягає 38 651,07 грн. (а.с.4).

Крім того, з наявного в матеріалах справи договору № 256034 від 9.12.2009 року про користування електричною енергією, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Херсонобленерго» (попереднє найменування АТ «Херсонобленерго»), вбачається, що сторони зобов`язалися сповіщати письмово про всі зміни реквізитів (найменування організації,тощо). Адреса, вказана споживачем у договорі: АДРЕСА_2 .

Отже, приймаючи до уваги, що відповідачка уклала договір про постачання електричної енергії до 01.01.2019 року (початку функціонування позивача як оператора системи розподілу електричної енергії) як ОСОБА_2 , вона приєдналась до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Умовами Типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (додаток № 3 до ПРРЕЕ), примірник якого розміщений на сайті АТ «Херсонобленерго» за посиланням: https://ksoe.com.ua/ передбачено, що сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін та невідкладно вносити зміни в цей Договір (п.12.9 Договору).

Положення подібного змісту містилось і у Типовому договорі про користування електричною енергію (додаток № 1 до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 «Про затвердження правил користування електричною енергією для населення». Зокрема, у п.32 Договору вказано, що сторони зобов`язуються своєчасно письмово сповіщати про всі зміни реквізитів (найменування організації, рахунки тощо).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в наведеній частині є безпідставними та свідчать про те, що саме відповідачка допустила порушення умов договору, оскільки після зміни прізвища була зобов`язана повідомити про це позивача для внесення змін до договору про користування електричною енергією, на основі якого був в подальшому укладений договір Споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (за інформацією з бази даних товариства щодо споживачів електричної енергії).

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Отже, системний аналіз зазначених вище норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених обставин справи дає підстави для висновку, що факт порушення відповідачкою ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії є доведеним належними та допустимими доказами, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, спожитої останньою, здійснений позивачем АТ «Херсонобленерго» відповідно до вимог ПРРЕЕ та відповідачкою не спростований.

Твердження апелянта про те, що вона ніколи не проживала та не була зареєстрована в домобудівлі в с.Садове і на момент виявлення працівниками АТ «Херсонобленерго» порушення була відсутня у зазначеній домобудівлі, що виключає її причетність до такого порушення ПРРЕЕ та обов`язок відшкодувати шкоду, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені апелянтом обставини не виключають її відповідальності, як власниці будинку і споживача, вони не грунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Зокрема, вони спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами, а також даними, зазначеними в Акті про порушення, за що вона, як споживач та власниця будинку, несе відповідальність в порядку статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Крім того, відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За приписами ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто ця стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому прав володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності майна може створювати небезпеку для третіх осіб.

У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №522/7683/13-ц викладено правовий висновок про те, що з урахуванням положень статті 319 ЦК України власник має нести відповідальність щодо утримання та оплати майна. Тягар утримання майна належить власнику майна (стаття 322 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки працівниками АТ «Херсонобленерго» споживач ОСОБА_5 була відсутня, натомість на вказаному об`єкті був присутнім її батько ОСОБА_3 .

Зазначена особа знаходилася на об`єкті відповідачки, мала доступ до закритих приміщень відповідачки, допустила представників АТ «Херсонобленерго» на об`єкт для проведення перевірки.

У постанові від 06 лютого 2020 року за результатом перегляду справи № 916/2504/18 у подібних правовідносинах, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки особа, яка підписала акт про порушення, мала доступ до закритих приміщень, допустила представників енергопостачальника на об`єкт для проведення перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа, то акт про порушення ПРРЕЕ складений за участю уповноваженого представника позивача, як того вимагає пункт 8.2.5 ПРРЕЕ.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 916/1385/17, від 04 липня 2018 року у справі № 914/2510/17.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, саме відповідачка, як власниця земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, яка підключена до електромереж, несе відповідальність за утримання вузла обліку електроенергії та за виявлені порушення, незалежно від її фактичного проживання чи не проживання у даній домобудівлі. Факт наявності самовільного підключення встановлений актом про порушення, який відповідачкою не спростовано.

Позивачем при складенні Акта про порушення № 133086 від 17.12.2019 року дотримано вимог, передбачених ПРРЕЕ, чим спростовуються доводи апелянта про незаконність складення акта у її відсутності та невручення його копії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17955/17 від 14 січня 2020 року викладено висновок, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Отже, рішення комісії з розгляду акту про порушення, яким визначено розмір суми збитків, належної до оплати споживачу, може бути предметом оспорювання в суді, а вимога про скасування такого рішення комісії є належними і ефективним способом захисту порушеного права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28 квітня 2020 року у справі № 335/11210/18 (провадження № 61-16466св19).

Однак відповідачка своїм правом на оскарження рішення позивача не скористалася, з відповідним зустрічним чи самостійним позовом до суду не зверталася, тому її твердження про недійсність Акта про порушення ПРРЕЕ № 133086 від 17.12.2019 року та незаконність рішення комісії є безпідставними и в ході розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження.

Посилання апелянта на те, що із рішення суду першої інстанції вбачається наявність складання позивачем двох Актів про порушення № 133086 від 17.12.2019 року та №135269 від 02.10.2020 року спростовується встановленими апеляційним судом обставинами та наявними в матеріалах справи доказами, які свідчать, що позивачем було складено лише один Акт про порушення ПРРЕЕ № 133086 від 17.12.2019 року і 27.01.2020 року відбулось засідання комісії з розгляду даного акта, за результатами якого було складено Протокол №8 від 27.01.2020 року та розраховано обсяг та вартість необлікованої електричної енергії за період з 17.12.2018 року по 17.12.2019 року, загальна сума якої становила 38 651,07 грн.

Зазначення судом першої інстанції у своєму рішенні розрахунку вартості необлікованої електричної енергії на підставі Акту №135269 від 02.10.2020 року у сумі 40 964,36 грн. за порушення споживачем Правил користування електричною енергією є опискою, яка може бути виправленою за заявою учасників справи або за ініціативою суду.

В цілому суд першої інстанції у своєму рішенні застосовував належні норми матеріального права та дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії в сумі 38 651,07 грн., визначеної за результатами розгляду саме Акту про порушення № 133086 від 17.12.2019 року.

Колегія суддів враховує, що справа перебуває у провадженні суду з травня 2020 року. З того часу відповідачка приймала участь у розгляді справи, мала свого представника, неодноразово викликалася у судове засідання шляхом направлення судової повістки та розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, але протягом розгляду справи не спростувала у судовому порядку належними та допустимими доказами правомірність рішення постачальника електричної енергії про нарахування збитків, завданих несанкціонованим користуванням електричною енергією, та їх розміру.

У порушення норм процесуального права відповідачка не повідомляла а ні суд, а ні позивача про зміну свого місця проживання чи перебування, зміну прізвища, наявні засоби зв`язку, що надало б суду першої інстанції можливість повідомляти її про призначені судові засідання та прийняті судові рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення достатньо відповідає критеріям обґрунтованості судового рішення, а доводи апеляційної скарги носять характер незгоди із рішенням суду і правильність висновків суду не спростовують.

Порушень процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційним судом також не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судове рішення є законним та обгрунтованим, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного рішення, і на висновки суду не впливають.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

В.В.Майданік