Справа №402/842/25
РІШЕННЯ

іменем України

"06" листопада 2025 р. м. Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні у місті Благовіщенське цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» про захист прав споживачів, -

встановив:

Представник Федяєв С.В. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_2 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» на користь ОСОБА_2 стягнені кошти за виконавчим написом № 94328, вчиненим 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., у розмірі 13453 грн. 96 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2025 року у справі № 402/1031/24 визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 94328, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. На виконання вказаного виконавчого напису відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» з ОСОБА_2 були стягнені кошти у розмірі 13453, 96 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказані кошти як безпідставно набуте майно.

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області 28.07.2025 року провадження у справі відкрито в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Сторони не звертались до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

Суд, дослідивши у порядку спрощеного провадження надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позову. На обґрунтування заперечення проти позовної вимоги повідомив, що вказані у позові кошти не були отримані безпідставно, а були отримані як заборгованість за кредитним договором № 003-29162-020913 від 02.09.2013 року. Тому позовна вимога про стягнення вказаних коштів відповідно до частин 1, 3 статті 1212 ЦК України як набуте без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) не має підстав. Також відповідач заявив клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, що позивач заявляє до стягненню з відповідача, як неспівмірних складності справи.

Суд, дослідивши у порядку спрощеного провадження надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

З копій платіжних інструкцій № 9412, 8339, 7249, 6070 вбачається стягнення коштів погашення боргу за у розмірі 13453,96 грн. на виконання виконавчого напису № 94328, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» з ОСОБА_2 .

З копії постанови від 21.02.2022 року № ВП 68741421 вбачається, що 21.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Золотарьовою Т.В. на виконання виконавчого напису № 94328, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» 13453, 96 грн.

Як вбачається з копії анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум» від 26.02.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» уклало договір за яким зобов`язалось відкрити ОСОБА_2 кредитну лінію з лімітом в межах 75000 грн., а ОСОБА_2 зобов`язався повернути вказаний кредит в обумовлені строки та сплатити за користування кредитом у розмірі, що варіюється в залежності від строку користування кредитом.

З копії виконавчого напису № 94328, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» підлягало стягненню заборгованість за кредитним договором № 003-29162-020913 від 02.09.2013 року заборгованості у розмірі 13453, 96 грн.

З копії постанови від 15.04.2024 року приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. встановлено, що 15.04.2024 у виконавчому провадженні № 68741421 було змінено вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника - ТОВ «Дебт Форс».

З копії рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2025 року у справі № 402/1031/24 встановлено, що рішенням визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 94328, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» заборгованості у розмірі 13453, 96 грн.

З копії листа від 13.06.2025 року № 9613 приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. вбачається, що на виконання виконавчого напису № 94328, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» з ОСОБА_2 були стягнені кошти заборгованості за кредитним договором у розмірі 13453, 96 грн.

До визначених судом правовідносин сторін суд застосовує такі правові норми:

Відповідно до частин 1, 3 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд вважає, що заперечення проти позову відповідача на тій підставі, що вказані у позові кошти не були отримані безпідставно, а були отримані як заборгованість за кредитним договором № 003-29162-020913 від 02.09.2013 року і позовна вимога про стягнення вказаних коштів відповідно до частин 1, 3 статті 1212 ЦК України як набуте без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) є безпідставними з таких причин:

Суд вважає, що виконавчий напис нотаріуса по стягненню коштів боржника на виконання кредитного договору є дією, спрямованою на набуття кредитором права на безспірне стягнення коштів з боржника. Тому суд вважає, що виконавчий напис є правочином в розумінні частини 1 статті 207 ЦК України. Відповідно визнання вказаного правочину недійсним є підставою для зобов`язання повернути майно, отримане на його виконання в порядку, передбаченому частиною 1, 3 статті 1212 ЦК України.

Отже, стягнуті під час примусового виконання кошти є безпідставно набутим майном, яке підлягає стягненню на користь позивача.

Це не перешкоджає подальшій реалізації прав кредитора на стягнення коштів боржника у встановленому законом порядку.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується такими міркуваннями:

Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем у позві заявлений попередній розрахунок понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивачко понесені при розгляді справи у розмірі 8000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат надано лише копію ордера Серія ВН № 1543637 про надання правничої допомоги позивачу адвокатом Федяєвим С.В.

Водночас суд встановив, що всупереч вимог статті 137 ЦПК України надані позивачем та його представником документи не містять опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також доказів оплати вказаних послуг. Тому суд не може вважати доведеним факт здійснення відповідних витрат позивачем і відповідно не може винести рішення про їх стягнення з відповідача.

При розподілі судових витрату в частині судового збору суд керується такими мотивами: позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України стягується з відповідача на користь держави.

Керуючись частинами 1, 3 статті 1212 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» на користь ОСОБА_2 стягнені кошти за виконавчим написом № 94328 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., у розмірі 13453 (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 96 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Депт Форс» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На заочне рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Позивач:

Позивач: ОСОБА_2 ,

Місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс»;

Адреса реєстрації: 02121, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд.9, офіс 1;

Код .

Суддя: А. А. Бондаренко