Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4455/25
Номер провадження 2/299/1565/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Надопта А.А., за участю секретаря Стрижак О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

05.09.2025 р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом,

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яка все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачці, дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0649 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0048.

Позивачка, ОСОБА_1 , спадщину після смерті матері прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При зверненні в нотаріальну контору для оформлення позивачкою спадщини на вищевказане спадкове майно, нотаріусом було роз`яснено, що для оформлення спадщини спадкоємцю необхідно подати правовстановлюючі документи, і у зв`язку із цим рекомендувала їй звернутися до суду

В судове засідання позивачка не з`явилася, однак представник позивача, адвокат Стасюк Ю.П. направив до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги і просив такі задоволити.

Представник Вилоцької селищної ради до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав і не заперечив проти їх задоволення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.08.2024 року, яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яка все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що я за законом матиме право, заповіла дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якої місце постійного проживання зареєстроване в АДРЕСА_1 .

Позивачка, ОСОБА_1 , спадщину після смерті матері прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78962289 від 31.10.2024 року, Спадкова справа № 91/2024

Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0649 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0048.

При зверненні в нотаріальну контору для оформлення позивачкою спадщини на вищевказане спадкове майно, нотаріусом було роз`яснено для оформлення спадщини спадкоємцю необхідно подати правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Внаслідок чого, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності у судовому порядку.

Факт належності спадкодавцеві спадкового майна підтверджується наступними документами.

Згідно копії Витягу з реєстру територіальної громади від 18.06.2024 року позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Це та сама адреса, де знаходиться спадкове майно;

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 08.05.2018 року, ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ; Поряд з цим, згідно свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 від 07.08.1986 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі мати записано: ОСОБА_2 (спадкодавець);

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 28.08.2024 року ОСОБА_2 (спадкодавець) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78962289 від 31.10.2024 року зареєстрована у спадковому реєстрі спадкова справа № 91/2024; спадкодавець ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із копії заповіту, який виданий 03.06.2019 року за реєстровим №136 ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в Закарпатській області на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що я за законом матиме право, заповіла дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якої місце постійного проживання зареєстроване в АДРЕСА_1 (позивачці).

Відповідно до копії заяви від 29.10.2024 року посвідченої Секретарем Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області Коптяєва-Ратковська Андрея Степанівною про те, що позивачка спадщину після матері приймає.

Слід зазначити, що до матеріалів позовної заяви долучено копію купівлі продажу житлового будинку від 29.07.1986 року, що знаходиться за адоресою: АДРЕСА_1 у графі покупець помилково зазначено ОСОБА_7 , оскільки вона, спадкодавець ОСОБА_7 ще 07.03.1986 року розірвала шлюб з ОСОБА_8 , прізвище після розірвання ОСОБА_9 . Тобто житловий будинок був придбаний спадкодавицею після розірвання шлюбу.

Відповідно до копії будинкової книги у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (спадкодавець) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивачка);

Як вбачається з копії технічного паспорту №81 на газифіцировану квартиру, абонентом зазначена - ОСОБА_2 (спадкодавець);

Як вбачається із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -016 від 30.09.2016 року, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0048, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0649 га такий наданий на запит ОСОБА_2 (спадкодавця);

Згідно копії рішення (витяг) від 20.10.2016 року №114 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» вирішено затвердити гром. ОСОБА_2 , мешканці АДРЕСА_1 (ідентифік.номер НОМЕР_4 ) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0649 га. Також зазначено передати громадянці ОСОБА_2 таку земельну ділянку у власність.

Згідно копії Інформації з ДРРП № 74451130 від 30.11.2016 року земельна ділянка кадастровий номер :03:006:0048, площею 0,0649 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Як вбачається з довідки № 675 від 29.08.2025 року, яка видана ОСОБА_1 , згідно архівних даних КП «Виноградівським РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений Вилоцькою селищною радою 29.07.1986 року № 28;

Згідно з копією технічного паспорту від 21.08.2025 року, який виготовлений на замовлення ОСОБА_1 , рік побудови 1933;

Відповідно до копії довідки від 16.08.2025 року № 282/02-14 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька померлої ОСОБА_2 , спадщину прийняла. Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом до майна померлої до нотаріуса за прийняття спадщини не зверталися;

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

У п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Державна реєстрація права власності, зокрема, на споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на спадкове майно, в даному випадку, перешкоджає оформленню спадкових прав у нотаріальному порядку.

У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, позивачка в порядку спадкування успадкувала житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0649 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0048.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175-177 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку площею 0,0649 га, кадастровий номер :03:006:0048, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийНадопта А. А.