Справа № 445/2243/21 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В.
Провадження № 22-ц/811/2621/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року в складі судді Бакаїм М.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" про відшкодування шкоди, запоідяної ДТП,-

встановив:

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 22.03.2021 ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України, а саме в стані алкогольного сп?яніння близько 20 год. 55 хв. в м.Золочеві по вул. С.Стрільців, керуючи автомобілем Opel Vivaro з н.з. НОМЕР_1 проїхав на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області 06.04.2021 у справі № 445/543/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Пошкоджений транспортний засіб Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить позивачу на праві користування на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чичила A.I., яка 05.10.2020 зареєстрована в реєстрі за №1530.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована у АТ "СГ "ТАС на підставі договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серія АР № 9422764 від 24.12.2020 з лімітом відповідальності страховика 130000,00 грн., франшиза - 1500,00 грн.

26.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до страховика для отримання страхового відшкодування, однак не погодившись із визначеним самостійно представником Відповідача 2 розміром страхового відшкодування, що складав 45 147,00 грн. за мінусом франшизи 1500,00 грн., позивач наполіг на проведенні оцінки експертизи пошкодженого майна про що вказав в заяві.

14.05.2021 звернувся до Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС із заявою про проведення судової експертизи транспортного засобу.

Згідно із висновком експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, складеним експертом ОСОБА_4 , завданий матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 152684,00 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн.

31.05.2021 ОСОБА_1 подав страховику заяву про страхове відшкодування із дотриманням вимог ст.ст. 22, 28, 29, 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо виплатити належного страхового відшкодування, а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, що згідно із висновком експерта від 25 травня 2021 року №СЕ-19/109-21/5167-АВ, становить 111 644,83 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 83 коп.

Листом від 03.08.2021 №15405/9121 страховик повідомив, що за результатами розгляду поданих документів щодо ДТП, що мала місце 22.03.2022, виходячи із проведеного страховиком розрахунку належна сума страхового відшкодування складає 80415,24 грн., а саме: 152684,00 грн. - 1500 грн. - 70786,76 грн. = 80415,24 грн. (152684,00 грн. - матеріальний збиток згідно Висновку експерта від 25.05.2021 №СЕ-19/109-21/5167-AB (складений на замовлення Позивача) 1500,00 грн. (франшиза, згідно Поліса), 70786,76 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно Висновку про вартість пошкодженого транспортного засобу від 24.06.2021 №18193.

05.08.2021 кошти в розмірі 80415,24 грн. були зараховані на розрахунковий рахунок позивача.

Із проведеним розрахунком щодо визначення суми страхового відшкодування, позивач не погоджується та вважає, що такий розрахунок проведений всупереч вимогам Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із висновком експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 152684,00 грн. тоді як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн., відтак витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу не перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту менша ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження, тому не правильним є застосування страховиком положення п. 2 ст. 30 (п.30.2 ст.30) Закону №1961-IV при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки транспортний засіб не вважається фізично знищеним.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону №1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 цього закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, взявши за основу висновок експерта від 25.05.2021 №СЕ-19/109-21/5167-АВ, розрахунок розміру майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, страховик повинен відшкодувати витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

З врахуванням викладеного, із страховика підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 29729,59 грн. (3 розрахунку 111644,83 грн. (витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу) - 1500,00 грн. (франшиза) - 80415,24 грн. (виплачена частина суми страхового відшкодування) = 29729,59 грн. (невиплачена частина страхового відшкодування).

Враховуючи, що різниця між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком (Відповідачем 2), а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов?язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, за таких обставин саме винна у вчиненні ДТП особа, зобов?язана сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) виходячи з наступного розрахунку (152684,00 грн. (завданий матеріальний збиток транспортного засобу згідно висновку експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ ) - 110 144,83 грн (витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу за вирахуванням франшизи, що є сумою страхового відшкодування, що підлягає стягненню із страховика) = ??42 539,17 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); ??1500,00 грн - франшиза; ??1015,20 грн. - понесені витрати за висновок експерта від 25.05.2021 №CE- 19/109-21/5167-AB. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 29 729 грн. 59 коп. суму страхового відшкодування.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42 539 грн. 17 коп. матеріального збитку та 1500,00 грн. франшизи, разом 44039 грн. 17 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 961 грн. 60 коп. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 961 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ПрАТ «Страхова Група ТАС» Пилипчак І.М., вважає рішення в частині стягнення коштів зі страховика та судових витрат таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти з`ясування судом обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Покликаючись на хронологію подій у спірних правовідносинах, а також визначену вартість відновлювального ремонту автомобіля, вартість автомобіля до пошкодження та у пошкодженому стані, зазначає, що транспортний засіб Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 є фізично знищеним у розумінні ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у такому разі страхове відшкодування розраховується як різниця між вартістю даного транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Зважаючи на вартість автомобіля до ДТП та після такої, позивачу було пререраховано страхове відшкодування у розмірі 80415,24 грн., що останнім не оспорюється.

Зазначає, що транспортний засіб вважається фізично знищеним за умови, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

При цьому, законодавче формулювання звучить «витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу», без будь якого значення про врахування коефіцієнта фізичного зносу.

На думку апелянта, із матеріалів експертизи є очевидним, що вартість відновлювального ремонту є такою, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП, що спростовує висновок суду першої інстанції про те, що транспортний засіб не є фізично знищеним, як і помилковим є висновок про те, що відповідач не оспорював висновки експертизи, що була подана позивачем.

При прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування № 15404/9121 від 03.08.2021 страховик виходив із того, що транспортний засіб є фізично знищеним.

Просить скасувати рішення Золочівського районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року в частині стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 29729,59 грн. та судових витрат, ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС» у повному обсязі за їх безпідставністю та необґрунтованістю. Судовий збір стягнути з позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Так, відповідно до п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним.

Оскільки відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-21/5167/-АВ від 25.05.2021 вартість матеріального збитку, який завданий власнику на дослідження КТЗ Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 152 684,00 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 306 946,02 грн, із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 111644,83 грн., вартість аварійного (несправного ) КТЗ складає 70768 грн. 76 коп., тобто вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ не перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень.

Таким чином, позивачу підлягає до відшкодування 29 729 грн. 59 коп. як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, за мінусом франшизи 1500,00 грн. та 80415,24 грн. суми виплаченого страхового відшкодування, відтак позовні вимоги до АТ «СГ «ТАС» є підставними.

Щодо вимог заявлених до винуватця ДТП ОСОБА_2 , то суд виходив з того, що вартість матеріального збитку (152 684,00 грн) підтверджена висновком експерта №СЕ-19/109-21/5167/-АВ від 25.05.2021, який є належним доказом, та не спростовано відповідачами під час розгляду справи, тому позивачем доведено факт заподіяння транспортному засобу матеріальних збитків винними діями ОСОБА_5 на суму 42 539,17 грн., тобто із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 152 684,00 грн. (вартістю завданого матеріального збитку) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 110144,83 грн. (80415,24 сплаченого АТ «СГ «ТАС» та 29 729,59 грн. стягнутого).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування №9422764 цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинного на час вичнення ДТП, франшиза становить 1500 гривень, яка відповідачем ОСОБА_2 добровільно позивачу ОСОБА_1 виплачена не була, тому вимога про стягнення з відповідача, як винної особи на користь позивача франшизи в розмірі 1500,00 гривень є обґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає до задоволення.

При вирішенні справи суд врахував висновки Верховного Суду викладені у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17, у якій йдеться про те, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Також суд вирішив питання судових витрат.

Зважаючи на те, що позов задоволено повністю, з відповідачів на користь ОСОБА_1 суд стягнув понесені ним витрати в розмірі 1923,20 грн., тобто по 961 грн. 60 коп. з кожного.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено такі юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

22.03.2021 о 20 год. 55 хв. в м. Золочеві по вул. С.Стрільців, керуючи автомобілем Opel Vivar, реєстраційний номер НОМЕР_3 та перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_2 проїхав на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Оpel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Золочівського районного суду Львівської обласі від 06 квітня 2021 року у справі №445/543/21 ОСОБА_2 , з врахуванням ст. 36 КУпАП, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 124 КУпАП і застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (т. 1 а.с. 37-39).

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22 березня 2021 року, а також вина у такій, визначені судовим рішення, яке набрало законної сили, відтак у силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у ході розгляду даної цивільної справи.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля Оpel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_6 (т. а.с. 9-10).

При цьому, на час вчинення ДТП позивач ОСОБА_1 був законним володільцем транспортного засобу Оpel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі довіреності, посвідченої 05.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чичила А.І., зареєстрованого в реєстрі за №1530.

В свою чергу, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування №9422764 (т. 1 а.с. 11).

Відповідно до Полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн. Франшиза 1500,00 грн.

26.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, однак не погоджуючись із визначеним представником страховика розміром страхового відшкодування, що складав 45 147,00 грн. за мінусом франшизи 1500,00 грн., позивач наполіг на проведенні оцінки експертизи пошкодженого майна, оскільки визначений розмір відшкодування не покриває фактичні витрати на відновлювальний ремонт, про що вказав у заяві (т. 1 а.с. 13).

Листом від 19.05.2025, який у цей же день отримано менеджером ОСОБА_7 , ОСОБА_1 провідомив ПрАТ «СГ «ТАС» про можливість прийняття участі в огляді пошкодженого транспортного засобу, який був призначений на 25.05.2021 о 9 год 00 хв (т. 1 а.с. 14).

Згідно із висновком експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, складеним експертом ОСОБА_4 , завданий матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно Методики дорівнює ринковій вартості автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП складає 152 684,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн (т. 1 а.с. 15-22).

У цьому ж висновку розраховано вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, станом на 25.05.2021 у розмірі 306946,02 грн. Така сума розрахована з врахуванням вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів та вартості нових складників, що підлягають заміні.

31.05.2021 ОСОБА_1 подав страховику ПрАТ «СГ «ТАС» заяву про страхове відшкодування та просив виплатити йому страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, що згідно із висновком експерта від 25 травня 2021 року № СЕ-19/109-21/5167-АВ, становить 111 644,83 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 83 коп (т. 1 а.с. 33).

Листом від 03.08.2021 №15405/9121 ПрАТ «СГ «ТАС» повідомив, що за результатами розгляду поданих ОСОБА_1 документів щодо ДТП, що мала місце 22.03.2021, виходячи із проведеного розрахунку належна сума страхового відшкодування складає 80415,24 грн., а саме: 152684,00 грн.-1500 грн.-70786,76 грн.=80415,24 грн. (152684,00 грн. - матеріальний збиток згідно Висновку експерта від 25.05.2021 №СЕ-19/109-21/5167-AB (складений на замовлення Позивача): 1500,00 грн. - франшиза, згідно Поліса; 70786,76 грн. - вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно Висновку про вартість пошкодженого транспортного засобу від 24.06.2021 №18193 СОД ОСОБА_8 складений на замовлення АТ «СГ «ТАС»).

05.08.2021 кошти в розмірі 80415,24 грн. зараховані на розрахунковий рахунок позивача, що останнім не заперечується.

20.08.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою до ОСОБА_2 , як винної у ДТП особи про відшкодування шкоди в розмірі 74 783 грн. 96 коп., однак така залишилася без відповідного реагування зі сторони останнього.

Звертаючись із позовними вимогами, позивач, як особа, якій належало відповідне речове право на автомобіль, який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, вина у якій є доведеною, вказує на те, що із проведеним розрахунком щодо визначення суми страхового відшкодування, не погоджується та вважає, що такий розрахунок проведений всупереч вимогам Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 152684,00 грн. тоді як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн., відтак витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу не перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Вважає, що із страховика підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 29729,59 грн. (3 розрахунку 111644,83 грн. (витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням фізичного сносу такого) - 1500,00 грн. (франшиза) - 80415,24 грн. (виплачена частина суми страхового відшкодування) = 29729,59 грн. (невиплачена частина страхового відшкодування), при цьому, винна у вчиненні ДТП особа, зобов?язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також франшизою ?та витратами за висновок експерта від 25.05.2021 №CE- 19/109-21/5167-AB.

Колегія суддів виходить з того, що рішення районного суду оскаржується лише страховиком ПрАТ «СГ «ТАС», тому слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства та статті 367 ЦПК України, законність оскаржуваного рішення в іншій частині не перевіряє.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 386 ЦК України захист права власності забезпечується, в тому числі правом власника на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди, натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Якщо потерпілий одержав відшкодування від завдавача шкоди у розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

В свою чергу, регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Зокрема, види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Актом цивільного законодавства у цій сфері є, зокрема, Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який був чинним до 01 січня 2025 року. Закон №1961-IV визнано таким, що втратив чинність Законом України 21 травня 2024 року № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 3720-IX). Згідно пункту 6 розділу VI Закону № 3720-IX договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення вдію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону […..]. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами).

З огляду на дату настання страхового випадку (22 березня 2021 року) та дату укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, до правовідносин сторін у справі застосуванню підлягають положення саме Закону № 1961-IV.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та главою 82 підрозділу 2 розділу III ЦК України.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим законом є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).

Стаття 4 цього закону визначає суб`єктів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно із статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як зазначалося вище, колегія суддів виходить з того, що вина у спірній ДТП, визнання такої страховим випадком та інші обставини, які стосуються учасників справи, а не їх правова оцінка є встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, відтак повторному доказуванню не підлягають.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 23.09.2020, справа № 199/1100/19.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

В свою чергу, у ст.ст. 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому страховиком у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Такий розрахунок здійснюється згідно із Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що спеціальні норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Враховуючи наведене та те, що позивач, як потерпіла сторона отримав виплату страхового відшкодування від страховика, однак вважає, що така здійснена не у повному розмірі, оскільки розрахований розмір відшкодування відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу перевищує виплату страхового відшкодування та знаходиться у межах ліміту відповідальності страховика, на перший погляд позовні вимоги вимоги позивача ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС» є цілком обґрунтованими та підставними.

Разом з цим, як вже зазначалося, згідно із ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як слідує із доводів апеляційної скарги, основним аргументом страховика ПрАТ «СГ «ТАС» у контексті спростувань висновків місцевого суду є те, що транспортний засіб Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 є фізично знищеним у розумінні ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки витрати на відновлювальний ремонт такого перевищують вартість транспортного засобу до ДТП, тому страхове відшкодування у такому разі розраховується як різниця між вартістю даного транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Таким чином, закон не забороняє потерпілим для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти.

Враховуючи наведене, залучення судового експерта з метою визначення розміру відшкодування завданої шкоди пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу позивача, не суперечить наведеним вище вимогам закону, при цьому, будь яких альтернативних висновків чи звітів, страховик чи винна особа до висновку експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, суду не подали, тому підстав не врахування такого колегія суддів не вбачає.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Таким чином, виключною правовою проблемою у даних правовідносинах є питання можливості покладення відповідальності на страховика у відповідному розмірі (у межах ліміту, при цьому, з врахуванням визначеної експертом вартості відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу), а також фізичного знищення транспортного засобуOpel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 та відповідних правових наслідків у зв`язку з цим.

Поняття шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу та порядок її відшкодування визначені у ст. 30 Закону № 1961-IV.

Зокрема,транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно із звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З врахуванням висновку експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, складеним експертом Губар О.І. та визначеному у такому розміру ринкової вартості автомобіля Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 152 684,00 грн., а також вартості відновлювального ремонту цього ж автомобіля у сумі 306946,02 грн., автомобіль Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 є фізично знищеним.

При цьому, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що законодавчі положення, які стосуються розмірку витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу у контексті економічної доцільності такого ремонту, не мають будь якої прив`язки щодо необхідності врахування коефіцієнта фізичного зносу відповідного автомобіля.

В свою чергу, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля фактично в два рази перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП, висновки про те, що транспортний засіб фізично знищений є очевидними.

Згідно із висновком про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу від 24.06.2021, ринкова вартість Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 70768,76 грн. (т. 1 а.с. 53).

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить переконання про те, що при прийнятті рішення щодо виплати страхового відшкодування № 15404/9121 від 03.08.2021, страховик правильно виходив саме із того, що транспортний засіб є фізично знищеним, відтак визначив суму страхового відшкодування у розмірі 80415, 24 грн, як різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, за мінусом франшизи (т. 1 а.с. 34).

Згідно усталеної судової практики щодо розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Зокрема, саме такі роз`яснення містяться у п. 14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року, №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Зважаючи на те, що питання стягнення страхового відшкодування у розмірі 80415, 24 грн не вирішувалося у судовому порядку, оскільки таке сплачено ПрАТ «СГ «ТАС», як страховиком добровільно, до подання позову у цій справі, при цьому таке відшкодування здійснене виключно страховиком та у межах ліміту відповідальності страховика, колегія суддів не вбачає доцільності вирішувати питання подальшої долі пошкодженого автомобіля, як майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, зокрема, щодо передачі цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Підсумовуючи, колегія суддів знаходить підставними доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 є фізично знищеним у розумінні ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вимоги ОСОБА_1 , як і висновок суду про стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача 29 729 грн. 59 коп., як суми страхового відшкодування, а також як наслідок судового збору, є помилковими та необґрунтованими, що свідчить про необхідність скасування оскаржуваного рішення у цій частині з одночасним ухваленням рішення про відмову у задоволенні такої вимоги.

Поряд з цим, як зазначалося вище, оскільки рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42 539 грн. 17 коп. матеріального збитку та 1500,00 грн. франшизи, а разом 44039 грн. 17 коп., не оскаржується, колегія суддів рішення Золочівського районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року у цій частині не перевіряє.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка зводиться до того, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно із пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог ст. 376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги є такими, що заслуговують на увагу та спростовують висновки суду першої інстанції, які не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення по суті спору, яким у задоволенні позову в частині вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС» відмовити та залишити без змін рішення суду в іншій частині.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 29 729 грн. 59 коп. суми страхового відшкодування та 961 грн. 60 коп. судових витрат скасувати, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування.

В іншій частині рішення Золочівського районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір у розмірі 1362,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2025 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк