Справа №949/2235/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Богельського І.В. (ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1140909 від 03 жовтня 2025 року) звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Дубровицької міської ради та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що ОСОБА_3 , мама позивачки, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 ., яка не маючи особливих чи ускладнених проблеми зі здоров`ям, раптово померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім ОСОБА_3 , за вищевказаною поштовою адресою проживали рідний брат позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батько позивачки ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час у будинку за вказаною адресою проживає невістка ОСОБА_2 .

Оскільки позивачка залишилась найближчою людиною для покійного батька ОСОБА_5 , то вона здійснила поховання останнього.

При перегляді документів для оформлення спадкової справи, серед речей покійного батька ОСОБА_5 , позивачка знайшла заповіт від 02 березня 2005 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області.

У згаданому заповіті зазначено,що земельну ділянку та грошові заощадження, що належали покійній мамі позивачки ОСОБА_3 , вона заповідає своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук В.О. для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала відмову, оскільки мною був пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини та запропоновано позивачці звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача зазначає, що оскільки позивачка не знала про наявність заповіту, складеного на її користь, спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася, їй, відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, вважає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

До початку підготовчого судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Богельського І.В. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі. У випадку визнання відповідачами позову, представник позивача просить ухвалити по справі судове рішення відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК УКраїни.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі. Зазначила, що проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача Дубровицької міської ради у підготовче судове засідання не з`явився. Згідно заяви міського голови Микульського Б.М., останній просить справу розглянути без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 02 березня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт та на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 091784, виданого 10 жовтня 2004 року на її ім`я та грошові заощадження на рахунках № НОМЕР_1 , свою дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказаний заповіт посвідчено секретарем Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ермійчук Т.Й. та зареєстровано в журналі за №30 (а.с.8 звор.бік).

Факт родинних відносин позивачки, як спадкоємця, з померлою ОСОБА_3 підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Відповідно до ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.7).

Як визначено ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли ОСОБА_3 померла.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №091784 від 10 жовтня 2004 року вбачається, що за життя ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 1,88 га, яка розташована на території Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.9).

Вказану земельну ділянку померла ОСОБА_3 набула у власність на підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації від 28 травня 2004 року №182.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82302373, виданого 22 серпня 2025 року приватним нотаріусом Гайдук В.О. (а.с.10) після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 74503872 та номером у нотаріуса 136/2025 за заявою ОСОБА_1 .

Зазначена інформація свідчить про те, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори будь-які особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення позивачу не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивача.

Так, за загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з довідки №573, виданої 02 вересня 2025 року виконавчим комітетом Дубровицької міської ради (а.с.11 звор.бік) померла ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з нею за вказаною адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_4 - син та ОСОБА_2 - невістка.

Втім, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.7 звор.бік).

Також, як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.8) ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 .

При цьому, з Витягу з Реєстру територіальної громади №2025/012037934 від 22 серпня 2025 року (а.с.6 звор.бік) встановлено, що місце реєстрації ОСОБА_1 значиться АДРЕСА_2 .

Тому, зважаючи на ту обставину, що спадкоємець на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, то приватним нотаріусом Гайдук В.О. роз`яснено позивачу про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про що надав письмову відповідь (а.с.10 звор.бік - 11).

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з п.п. 2.2 п. 2 та 3.2 п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку, зроблений у Постанові Верховного суду від 28 жовтня 2019 по справі № 761/42165/17-ц, провадження № 61-49121св18.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

З огляду на зазначене вище, встановивши, що позивач ОСОБА_1 була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК Україн,и є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительці АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з моменту набрання даним рішенням суду законної сили

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.