Справа № 145/1047/25
Провадження № 22-ц/801/2558/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванець В. Д.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
УХВАЛА

06 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року у цивільній справі № 145/1047/25 за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Відповідач ОСОБА_1 оскаржує в апеляційному порядку рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року у вищезазначеній цивільній справі.

Частиною четвертою статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються, крім іншого, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначається Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

При наданні оцінки дотриманню особою, яка звертається до суду з апеляційною скаргою, вимог статті 356 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє сплату судового збору у відповідному розмірі (стаття 4 Закону №3674-VI) та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина перша статті 9 Закону №3674-VI).

Враховуючи викладене, одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на судовий захист в порядку цивільного судочинства є надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Невиконання такого обов`язку є підставою для ухвалення судового рішення про залишення позовної заяви без руху зі встановленням строку для усунення таких недоліків.

Всупереч зазначеній нормі апелянтом такі документи до скарги не додано, судовий збір згідно вимог Закону №3674-VI не сплачено.

Натомість апелянт просить звільнити її від сплати судового збору, посилаюсь на скрутне становище, пов`язане із отриманням мінімальної зарплати та перебуванням на її утриманні малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлене апелянтом клопотання не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Положеннями статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, з урахуванням положень статті 8 Закону №3674-VI, суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору лише щодо фізичних осіб за наявності певних умов та юридичних осіб за наявності підстав визначених пунктом 3 вказаної норми.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Разом із тим, суд зауважує, що єдиною підставою для зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (скаржника).

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Як роз`яснено у пункті 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зазначає, що хоча і отримує стабільний дохід у вигляді зарплати, проте її розмір є мінімальним, а також на її утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому на даний час немає можливості сплатити судовий збір.

З довідки про доходи ОСОБА_1 , сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 25.09.2025, вбачається, що в звітному 2024 році вона отримала дохід в розмірі 93 542,75 грн, відповідно в звітному 2025 році 91 490 грн.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Посилання на скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплатити судовий збір без надання переконливих доказів, не можуть бути підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону №3674-VI, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

За таких обставин, вказане клопотання не може бути задоволене судом, оскільки є необґрунтованим, надані на його підтвердження докази, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 4 Закону 3674-VI ставки судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюються у такому розмірі - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, враховуючи оспорювану суму в розмірі 8 483,27 грн, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги становить 2 991,75 грн (1994,50 грн х 150%).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 991,75 грн та надати Вінницькому апеляційному суду платіжний документ про оплату вказаних витрат для приєднання до матеріалів справи, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами: отримувач УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030101, , Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок №UA0002856.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У порушення вказаної норми процесуального права, ОСОБА_1 до апеляційної скарги, поданої через суд першої інстанції, не додано копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положеннями частини першої та третьої статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 357, статті 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали в частині недоліків щодо сплати судового збору, надання копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, скарга буде вважатись неподаною та їй повернута.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року в указаній справі залишити без руху, надавши скаржнику строк сім днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко