Справа № 495/8517/24
№ провадження 2/495/1216/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову

"10" листопада 2025 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Тюпи Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському клопотання позивача про закриття позивача у справі, у зв`язку з відмовою від позову, та скасування заходів забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржнику,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржнику.

10.10.2025 до суду надійшла заява про закриття провадження по цивільній справі № 495/8517/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржнику, у зв`язку з відмовою від позову.

Крім того, у вказаній заяві позивач просить скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , що був накладений на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/8517/24 від 13 вересня 2024 року про забезпечення позову.

Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Представника відповідача надав до суду клопотання, у якому просив справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Таким чином, суд розглядає заяву за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 2, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що визначено у ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження.

Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Так, у ході розгляду заяви про відмову від позову, судом не встановлено підстав для не прийняття заяви, оскільки остання подана безпосередньо позивачем.

На підставі викладеного, суд приймає відмову позивача від позову та закриває провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржнику.

У частині скасування заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , що було накладено на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/8517/24 від 13 вересня 2024 року про забезпечення позову, суд звертає увагу на наступне.

Забезпечення позову є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві ефективний захист його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2024 року по справі № 495/8517/24 заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржнику задоволено.

Заборонено ОСОБА_3 відчужувати 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору дарування № 353 від 23 лютого 2015 року належить ОСОБА_3 , до вирішення справи по суті.

В задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Так, порядок скасування заходів забезпечення позову визначено статтею 158 ЦПК України.

Згідно з ч.1-2, 4-7, 9-11 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22 забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Зі змісту Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що позивачем надано до суду заяву про закриття провадження, у зв`язку з відмовою від позову, відмова від позову прийнята судом, потреба у забезпеченні позову відпала, цивільним процесуальним законодавством визначено необхідність скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку із закриттям провадження, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 49, 158, 206, 255, 256, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача про закриття позивача у справі, у зв`язку з відмовою від позову, та скасування заходів забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржник - задовольнити.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржник.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог - приватний нотаріус Холудєєва Світлана Максимівна про визнання договору дарування недійсним та застосування як способу цивільного захисту процедури реєстрації, а саме: повернення житлового приміщення-квартири первісному власнику-боржник - закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову, визначені ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 вересня 2024 року, а саме: заборону ОСОБА_3 відчужувати 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка на підставі договору дарування № 353 від 23 лютого 2015 року належить ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 10 листопада 2025 року.

Суддя: