"29" жовтня 2025 р. Справа № 363/6276/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

29 жовтня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення повнолітньої особи,

встановив:

22 жовтня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усиновлення повнолітнього ОСОБА_4 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення повнолітньої особи.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї матеріали, доходжу такого висновку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє належність справи до юрисдикції та підсудності цього суду.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах цивільного судочинства, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, це підсудність.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати цивільне провадження. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна цивільна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно ч.1ст.310 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем їх проживання.

Згідно з інформацією Єдиного державного демографічного реєстру, отриманої судом 28.10.2025 №1942489, заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

До матеріалів справи заявник на підтвердження місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 доказів не надав.

Із довідки переселенця (довідки ВПО) не можливо встановити вказані обставини.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання ( ч. 1 ст. 310 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 311 ЦПК України заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 311 ЦПК України заява про усиновлення повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя.

Крім того, відповідно до ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, аналізуючи зазначені вище положення норм чинного законодавства, усиновленою може бути та особа, у якої розірвані юридичні стосунки з батьками. Тобто, такі особи мають юридичний документ про те, що їхні батьки втратили батьківські права стосовно цієї особи. Таким документом може бути рішення суду про позбавлення батьківських прав, свідоцтво про смерть батьків, нотаріально засвідчена відмова батьків від дитини, тощо.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Згідно з ч. 1 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Однак, звертаючись до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи заявником не було зазначено та надано доказів на підтвердження відомостей про розірвання стосунків із батьком, заява не містить конкретних відомостей про батька повнолітньої особи. Також, до заяви не додано нотаріально посвідченої згоди батьків, вказаних у її свідоцтві про народження, на усиновлення повнолітньої особи заявником, не додано письмової згоди на усиновлення другого з подружжя, засвідченої нотаріально.

До того ж, згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати (ч. 2 ст. 313 ЦПК України).

Звертається увага заявника, що до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Заінтересованими особами у справі про усиновлення є органи опіки та піклування, органи виконавчої влади у справах, провадження в яких відкрито за заявами іноземних громадян, а також залежно від обставин справи інші особи, зокрема один із подружжя, який надає згоду на усиновлення, тощо.

Крім цього, відповідно до ч. 7 ст. 314 ЦПК України, усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Заявником не зазначено як заінтересовану особу орган державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, якому повинно бути надіслано рішення суду для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини.

Отже, заявнику слід залучити заінтересованих осіб за даною заявою відповідно до вищенаведених роз`яснень, вказати їх місцезнаходження, надати копії заяви для вручення вказаним особам.

Також, суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи.

Разом із тим, всупереч ч. 6 ст. 311 ЦПК України до заяви не додано згоди ОСОБА_4 на усиновлення.

Отже, в порушення зазначених норм, до заяви ОСОБА_1 не додані документи, визначені законом.

У п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року зазначено, що, у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного факту). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випаду суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

Отже усиновлення повнолітньої особи допускається за наявності двох юридичних фактів: 1) відсутності в усиновлюваної особи батька, матері або позбавлення такої особи їхнього піклування; 2) наявність виключної обставини чи їх сукупності, які свідчать про те, що відхід від загальних правил щодо усиновлення не буде суперечити моральним засадам суспільства, буде відповідати інтересам всіх заінтересованих осіб, і що в інший спосіб захистити їх інтереси є неможливим.

Однак, звертаючись до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи, заявником не було зазначено та не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 був позбавлений батьківського піклування.

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 8 статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» діти, позбавлені батьківського піклування, - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Окрім того, заявником не зазначено мотиви, на підставі яких він бажає усиновити повнолітню особу, а саме: необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити. Тобто, заявником у заяві не наведено обґрунтувань про необхідність усиновлення cаме повнолітньої особи.

Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Враховуючи, що заявником не підтверджено підсудність - немає доказів місця проживання заявника, відсутні обов`язкові документи: нотаріальна згода другого з подружжя, згода усиновлюваної особи, відомості про батьків і документи, які підтверджують, що усиновлюваний позбавлений батьківського піклування або є сиротою, не наведено виняткових підстав для усиновлення повнолітнього, не залучено всіх заінтересованих осіб, заявнику необхідно усунути вказані вище недоліки.

Відповідно до частини першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо, заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається заявнику.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається заявникам.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 357 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

Залишити заяву без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику (його представнику), що у разі, якщо недоліки заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Олійник