Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2746/25
Провадження № 2/650/2000/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2025року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.,

за участі секретаря Ткаченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача Ковальчук І.М., звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 .

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2.81 га, кадастровий номер :02:010:0035, яка розташована на території Бургунської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач звернувся до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Таким чином, у зв`язку із відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, єдиним належним способом захисту своїх майнових прав є звернення до суду із даною позовною заявою, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просять суд задовольнити вимоги позову, з урахуванням обставин викладених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Жмеринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2.81 га, кадастровий номер :02:010:0035, яка розташована на території Бургунської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 942315 від 25.06.2008 року.

ОСОБА_3 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 квітня 1974 року, де в графі батько зазначено « ОСОБА_3 ».

Позивач звернувся до державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 24.09.2021 року.

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Станіславчицької сільської ради від 19.01.2021 року.

Позивачу було відмовлено в отриманні свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на зазначене майно, що зазначено у листі № 519/02-31 від 24.09.2021 року державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори.

Факт належності ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2.81 га, кадастровий номер :02:010:0035, яка розташована на території Бургунської сільської ради, Бериславського району, Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується копією Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 942315 від 25.06.2008 року.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду викладеному у постанові від 18 лютого 2021 року по справі № 609/1231/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Виходячи з вищевикладеного, наданих доказів у їх сукупності, суд вважає, що спадкоємець за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , фактично прийняв спадщину отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261,1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку загальною площею 2.81 га, кадастровий номер :02:010:0035. відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №942315 від 25.06.2008 року, місце знаходження земельної ділянки Бургунська сільська рада, Бериславського району, Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК