Справа № 182/4656/24
Провадження № 2/0182/168/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.10.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Паламарчук П.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кадникова Людмила Геннадіївна, до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Мозолевської (Першотравневської) сільської ради про поновлення строку на прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В:

15.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до Першотравневської сільської ради про поновлення строку на прийняття спадщини.

15.01.2025 року позивач уточнив свої позовні вимоги, зазначивши співвідповідачем по справі ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина померлого ОСОБА_4 та діти померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Мати позивача звернулась до нотаріальної контори та прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримавши відповідне свідоцтво.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Старший брат позивача - ОСОБА_2 оформив спадщину після смерті матері на своє ім`я. Вже після смерті матері в її речах позивач знайшов заповіт, складений 21.11.2000 року рідним батьком позивача - ОСОБА_3 , яким останній на випадок своєї смерті заповідав синові ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі, земельну ділянку розміром 7,89 га.

Позивач зазначає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька він пропустив з поважних причин, оскільки про існування заповіту нічого не знав, а мати, брат і нотаріус, в свою чергу, йому також нічого не повідомили. Більш того, мати позивача оформила на себе спадщину після смерті чоловіка, не зважаючи на заповіт.

Враховуючи викладене вище, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.13-14).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.93-94).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.08.2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Кулик О.П. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с.95-96).

Сторони в судове засідання не з`явились.

14.01.2025 року позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.45).

18.07.2025 року Мозолевська (Першотравневська) сільська рада направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.82).

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням на адресу його реєстрації, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.174). Причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи або про слухання справи без його участі суду не надав.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується наданим ним свідоцтвом про народження (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, наданої Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_4 . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2009 року, ОСОБА_4 після смерті чоловіка перейшли у власність: земельна ділянка площею 7,150 га, розташована на території Криничуватської сільської ради, кадастровий номер 0-01-004-0379 та грошові внески з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії Ощадбанку Нікопольського відділення №7898/083 на рахунку № НОМЕР_2 - залишок в сумі 3,45 грн., на рахунку № НОМЕР_3 - 0,63 грн., у філії №7898/079 на рахунку № НОМЕР_4 - 3,10 грн., компенсаційний рахунок №91551-5090 - 8666, 17 грн. (а.с.40,41).

За життя ОСОБА_4 склала два заповіти.

Заповітом від 31.10.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №235, земельну ділянку площею 7,120 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №135027, виданого Нікопольською РДА 29.07.2002 року, вона заповідала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.115).

Заповітом від 31.10.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №236, земельну ділянку площею 7,150 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №135049, виданого Нікопольською РДА 29.07.2002 року, вона заповідала в рівних долях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.127).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.6).

Після її смерті приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Куликом О.П. була заведена спадкова справа за №70/2023, копія якої надана суду та міститься в матеріалах даної справи (а.с.101-173).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулись її діти ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом та онук ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом (а.с.102,114,124).

Постановою від 01.11.2023 року приватний нотаріус Кулик О.П. відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємцем, передбаченим ст.1241 ЦК України.

З даною постановою позивач не погодився та оскаржив її в судовому порядку. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.03.2024 року йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови нотаріуса. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.07.2024 року дане рішення було залишено без змін (а.с.134-136, 141).

А отже предметом розгляду даної справи є визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 .

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з письмових доказів справи, ОСОБА_3 розпорядився своїм майном та 21.11.2000 року склав заповіт, яким земельну ділянку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності приємника КСП ім. Ілліча ТОВ «Гетьман», розміром 7,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, що належав йому по сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія ДП №0092067, виданий Нікопольською районною державною адміністрацією 08.04.1997 року, заповідав своєму синові - ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Криничуватської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №157 (а.с.5).

Частиною 1,3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Крім того, в матеріалах справи наявна інформація, що ОСОБА_3 на час своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37).

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач ОСОБА_1 також зареєстрований за даною адресою з 18.04.1998 року (а.с.111 зворот).

Тобто, на момент смерті батька позивач був зареєстрований разом з ним за однією адресою, а отже вважається таким, що прийняв спадщину фактично.

Разом з цим, суд зазначає, що додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини визначається судом лише в тому разі, якщо спадкоємець не прийняв спадщину. У разі встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини визначення додаткового строку такому спадкоємцю буде суперечити нормам матеріального права, адже спадщину було прийнято за правилом ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року у справі № 205/7626/21 наголосив, що закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину і на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем. Тож пропустити строк для прийняття спадщини може лише той спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

Крім того, суд зазначає, що обставини, викладені позивачем у позові, спростовані наявними в справі письмовими доказами. Як вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , земельна ділянка площею 7,89 га не була включена до спадкової маси, та на даний момент ніким не була успадкована.

Враховуючи той факт, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, а також зважаючи на те, що ним не використана можливість позасудового порядку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.1217,1268,1270-1272 ЦК України, ст.ст. 4,12, 13, 81, 89,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кадникова Людмила Геннадіївна, до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Мозолевської (Першотравневської) сільської ради про поновлення строку на прийняття спадщини - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя: О. В. Рунчева