Справа № 732/1064/25
Провадження № 2/732/437/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2025 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Адвокат Романенко Михайло Едуардович звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 334414 від 28.09.2018 у загальному розмірі 23 374,22 грн.
12 серпня 2025 року відкрито спрощене провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.12).
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце засідання повідомлена належним чином (а.с.101), відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явилася, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 28.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Авентус Україна та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 334414.
Відповідно до індивідуальної частини договору № 334414 про надання фінансового кредиту від 28.09.2018 відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 30 днів та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 0,9 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (328,50 % річних) у межах строку надання кредиту. Сукупна вартість кредиту складає 127,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 5080,00 грн (у грошовому виразі) та включає в себе відсотки за користування кредитом 27,00 % від суми кредитуу процентному виразі або 1080,00 грн у грошовому виразі. Кредит надається шляхом перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта. У випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству: пеню в розмірі 3% від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 днів; на 4 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн; на 30 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн, на 90 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн. Договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України „Про електронну комерцію (а.с.53-57).
12 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія та Товариством з обмеженою відповідальністю „Авентус Україна було укладено договір факторингу № 1. Згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнту за плату на умовах, визначених договором (а.с.45-50).
Відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія від 25.07.2024 № 55-к „Про зміну назви „ТОВ „ФК „Довіра та Гарантія встановлено, що з 25.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю „ВІН ФІНАНС (а.с.58).
Згідно інформації ТОВ „АВЕНТУС УКРАЇНА від 09.05.2025 за № 4407/25-Е встановлено, що право вимоги до відповідачки було передано ТОВ „ВІН ФІНАНС згідно договору факторингу № 1 від 12.04.2018 (а.с.59-67).
Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач не виконала свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача.
Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір який підлягає стягненню з відповідача відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 137 ЦПК з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу.
Згідно акту про підтвердження фактунадання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 04.07.2025 загальна вартість робіт і наданих послуг становить 5000,00 грн (а.с.15).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.11, 16, 536, 549, 625, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, та на підставі ст.10, 11, 12, 13, 83, 89, 137, 141, 209, 211, 258, 259, 265, 280-284, 362 ЦПК України,
Направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що вона має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Н.М.Карпинська