Провадження № 6/344/443/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Тринчука В.В.,

за участі секретаря с/з: Гамлявої А.Ю.,

представника заявника: Палюги І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Палюги Івана Васильовича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заяви зазначила, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2023 року у справі №344/13490/20 подання начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу до виконання нею зобов`язань за виконавчим листом від 14.09.2021 року задоволено. Зазначила, що на момент звернення зобов`язання, покладені на неї виконавчим листом №344/13490/20 виконується частково, що підтверджується долученими до заяви платіжними інструкціями. А тому, вважає, що подальше існування обтяження є безпідставним та обмежує її права, у зв`язку із чим просила суд скасувати тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви та просив суд задовольнити заяву з підстав, наведених у ній.

Заявник ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Клопотань не заявляла.

Представник заінтересованої особи Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, однак до початку судового засідання через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Палюга Іван Васильович підтримав вимоги заяви та просив суд задовольнити заяву з підстав, наведених у ній. Не заперечив щодо проведення судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заслухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено (а.с.51-53, том 1).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.09.2021 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 311 900 (триста одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 319 (три тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 00 копійок та витрат пов`язаних з апеляційним розглядом справи у розмірі 4 678 (чотири тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 50 копійок (а.с.94-98, том 1).

14 вересня 2021 року на підставі вказаного судового рішення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист № 344/13490/20.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2023 року задоволено подання начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Постановлено тимчасово обмежити у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України до виконання нею зобов`язань за виконавчим листом №344/13490/20, виданим 14.09.2021 року. (а.с.187-188, том 1). Зазначена ухвала набрала законної сили.

Разом із цим, згідно чинного процесуального законодавства суд також наділений повноваженнями вирішити питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статі 441 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно з ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Отже, за змістом ч. ч. 5, 8 ст. 441 ЦПК України підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

При цьому слід зауважити, що стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних заходів для виконання рішення суду.

Таким чином, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу.

Предметом розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення виконання судового рішення у вигляді обмеження боржника у праві виїзду за межі України, як такої, а виключно наявність чи відсутність підстав для його скасування.

На підтвердження наведених обставин щодо часткового виконання зобов`язань за виконавчим листом №344/13490/20 від 14.09.2021 року заявником ОСОБА_1 до заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України долучено копії платіжних інструкцій 0.0..1 на 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, 0.0..1 на 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок та 0.0..1 на 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок за період 04.2024 року на загальну суму 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок (а.с.210-211, том1).

Жодних інших доказів виконання зобов`язань за виконавчим листом №344/13490/20 від 14.09.2021 року заявником ОСОБА_1 у розпорядження суду не надано.

У той же час, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2023 року у справі №344/1390/20, заявниці було обмежено право (без вилучення закордонного паспорта) на виїзд за межі території України - до виконання боргових зобов`язань згідно рішення суду.

Дане рішення було прийнято на підставі подання начальника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в рамках виконавчого провадження №67766077.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що на час розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України рішення суду у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 311 900 (триста одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 319 (три тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 00 копійок та витрат пов`язаних з апеляційним розглядом справи у розмірі 4 678 (чотири тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 50 копійок у повному обсязі не виконано і обставини, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду боржника за кордон, не змінилися.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Таким чином, враховуючи надані докази, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 441 ЦПК України,ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2025 року о 11 годині 30 хвилин.

Суддя В.В.Тринчук