ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року

м. Черкаси

Справа № 703/1675/23
Провадження № 22-ц/821/1720/25
Категорія: 305010400

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря Кукушкіної А. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Рачковської Аліни Олексіївни на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, -

у с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

18 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Вказана квартира розміщена на другому поверсі триповерхового цегляного житлового будинку. Над квартирою АДРЕСА_2 , на третьому поверсі, розміщена двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Станом на 10.11.2022 у квартирі АДРЕСА_2 позивач не проживав, однак у ній проживала його родичка ОСОБА_4 разом з цивільним чоловіком ОСОБА_5

10.11.2022 близько 10 год. 00 хв. дружині позивача ОСОБА_6 зателефонувала сусідка з першого поверху та повідомила, що з їх квартири ллється вода до її помешкання. Приїхавши до квартири, вони побачили, що затоплення відбувається з верхнього поверху, а вже потім вода перетікає до квартири поверхом нижче.

Як з`ясувалося, причиною залиття квартири АДРЕСА_2 стали роботи щодо демонтажу системи централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_4 з метою майбутнього демонтажу системи індивідуального опалення. Проте, через те, що після зрізання стояка подачі теплової енергії централізованого теплопостачання у квартирі АДРЕСА_3 , останній не був заглушений, відбулося витікання із нього великої кількості води, яка залила квартиру АДРЕСА_2 , в тому числі наскрізь залила одну із зовнішніх стін означеної квартири, після чого залила квартиру поверхом нижче.

Факти залиття квартири АДРЕСА_1 власницею квартири АДРЕСА_3 у тому ж будинку підтверджується актом про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , що складений жителями вказаного будинку 10.11.2022 після відвідувань як квартири АДРЕСА_3 , так і належної позивачу квартири.

Складення означеного акту мешканцями будинку АДРЕСА_6 обумовлено тим, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.02.2021 скасовано державну реєстрацію ОСББ «Незалежності 44», яке надавало послуги обслуговування зазначеного будинку та прибудинкової території.

З метою визначення вартості матеріалів та виконання робіт, необхідних для відновлення квартири АДРЕСА_2 , між позивачем та судовим експертом Окрепко А. І. було укладено договір на здійснення будівельно-технічної експертизи № 0901/23 від 09.01.2023. На виконання договірних відносин судовим експертом був підготовлений висновок експерта № 1302/23 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 13.02.2023.

Згідно висновку № 1302/23 розмір матеріальних збитків необхідних для відновлення конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в квартирі АДРЕСА_1 , які зазнали пошкоджень внаслідок витоків рідини з трубопроводу системи централізованого опалення в листопаді 2022 року становить 87 075,94 грн.

Крім того, оскільки дії (бездіяльність) відповідача, як власниці квартири АДРЕСА_3 призвели до залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_2 , вказане житло суттєво пошкоджено, час, протягом якого житло позивача лишається пошкодженим, є тривалим та відсутність будь-яких намагань відповідача врегулювати спір у позасудовий спосіб, у зв`язку з чим позивач змушений витрачати час на підготовку матеріалів до суду за захистом порушеного права, в результаті чого були порушені його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження звичного способу життя та у зв`язку з чим позивач втратив душевну рівновагу, вважає, що стороною відповідача завдано йому моральної шкоди, яку, виходячи з засад розумності і справедливості, ОСОБА_1 оцінює в 8 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, правонаступником після первісного відповідача є ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням Смілянської держконтори від 04.10.2024 № 1626/02-14.

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 87 075,94 грн майнової шкоди та 8 000 грн моральної шкоди, а всього 95 075,94 грн, також просив вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 87 075,94 грн майнової шкоди, 8 000 грн моральної шкоди, 8 250 грн витрат на проведення експертизи, 5 000 грн витрат на правову допомогу та 1 073,60 грн судового збору, а всього 109 399,54 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що залиття квартири позивача сталось через витік води у квартирі відповідача поверхом вище та внаслідок цих подій позивачу завдано майнової шкоди.

Будь-яких доказів, що описані у висновку експерта матеріальні збитки, пошкодження утворились не внаслідок залиття 10.10.2022 та/або з вини відповідача, а з інших причин, матеріали справи не містять.

Водночас, відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про перенесені ним моральні переживання внаслідок пошкодження належного йому майна, тому врахувавши характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, їх характер та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

13.08.2025, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Рачковська А. О. подала апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції хибно дійшов висновку про доведеність вини відповідача та неправомірно і бездоказово встановив факт залиття квартири позивача внаслідок витоків рідини з трубопроводу системи централізованого опалення в листопаді 2022 року, ґрунтуючись лише на показах свідків та висновку судового експерта Окрепки А. І № 1302/23 від 13.02.2023.

Вказала, що у зв`язку з категоричною незгодою відповідача із результатами експертного висновку № 1302/23 від 13.02.2023 під час розгляду справи у суді першої інстанції було призначено судову технічну-будівельну експертизу відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2024. Проведення даної експертизи було доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

20.03.2024 від Черкаського відділення КНЕДІСЕ до канцелярії суду першої інстанції надійшов рахунок № 959 від 27.022.2024 для оплати експертизи відповідачем, проте, 03.04.2024 від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача.

23.04.2025 від Черкаського відділення КНЕДІСЕ надійшов лист, в якому було повідомлено про залишення без виконання ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2024 про проведення експертизи у зв`язку з несплатою рахунку.

Отже, у зв`язку з тим, що відповідач ( ОСОБА_3 ) не сплатила рахунок Черкаського відділення КНЕДІСЕ № 959 у зв`язку зі смертю, ухвала Смілянського міськрайонного суду від 15.02.2024 про призначення експертизи залишилась без виконання, а правонаступників у справі не було на той момент, отже було порушено право відповідача ( ОСОБА_2 ) на збирання доказів та спростування заявлених позовних вимог.

Зазначила, що суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про те, що залиття відбулось внаслідок витоків рідини трубопроводу системи централізованого опалення в листопаді 2022 року, не надавши оцінку показам свідка ОСОБА_7 працівник КП «Смілакомунтеплоенерго», який свідчив про те, що 04.11.2022 рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради було надано дозвіл на від`єднання будинку від системи централізованого опалення та вказав, що до будинку АДРЕСА_6 підприємство не планувало здійснювати подачу централізованого теплопостачання, оскільки там були значні пошкодження труб, які постійно перемерзали через відсутність теплоізоляції та порушення елементів конструкції технічного поверху, що могло призвести до пориву у будь-який момент.

Вказує, що факт затоплення саме з витоків рідини з трубопроводу системи централізованого опалення з квартири АДРЕСА_4 не встановлений жодними фото-доказами, оглядом житлового приміщення, належним Актом про залиття з визначенням винних осіб та причин такого, окрім як показаннями окремих свідків.

Звертає увагу, що висновок експерта № 1302/23 проведений на підставі незаконного Акту про залиття квартири від 10.11.2022, тільки на основі огляду приміщення замовника експертизи зі сплином трьох місячного терміну та об`єктивно завищеним розміром матеріальних збитків.

Вважає, що моральна шкода в розмірі 8 000 грн є недоведеною та в матеріалах справи і поясненнях позивача відсутні належні доводи та обґрунтування саме такого розміру стягнення, а також відсутні будь-які докази у вигляді квитанцій, висновків лікарів, а також документальних підтверджень, що спричинило йому моральні страждання, адже з матеріалів справи вбачається, що позивач не проживає у пошкодженому приміщенні.

Відзив на апеляційну скаргу

15 вересня 2025 року, ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2025 року - залишити без змін.

Щодо посилання скаржника про невідповідність висновку експерта № 1302/23 вказав, що при визначенні експертом розміру матеріальних збитків, нею було проведено безпосереднє дослідження квартири АДРЕСА_2 та встановлено, що приміщення належної позивачу квартири пошкоджено внаслідок витоків рідини, а тому висновок експерта зроблений на основі фактичного дослідження ним належної позивачу квартири, а не на основі Акту № 1.

Щодо винності відповідача та причинно-наслідкового зв`язку зазначив, що відповідач свідомо порушила Порядок № 169 та рішення Виконавчого комітету від 04.11.2022 № 462, що є наслідком залиття водою належної позивачу квартири із її квартири, та якби відповідач не дозволила ФОП ОСОБА_8 проводити роботи в квартирі АДРЕСА_3 в період опалювального сезону, то затоплення квартири позивача не було.

Крім того, відповідач в суді першої інстанції під час надання пояснень не заперечувала в тому, що 09.11. 2022 в квартирі АДРЕСА_3 , яка на той час належала її матері, проводились роботи ФОП ОСОБА_8 по відключенню квартири від централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення, а 10.10.2022 відбулось залиття квартири. Договору із ФОП ОСОБА_8 у відповідача на виконання робіт у квартирі АДРЕСА_3 немає, домовленість була усною.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1781 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 329276406 від 17 квітня 2023 року власницею квартири АДРЕСА_4 (станом на час затоплення квартири позивача) була ОСОБА_3 (а.с. 7 - 8).

З копії Акту № 1 від 10 листопада 2022 року «Про наслідки залиття житлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 , 10 листопада 2022 року» вбачається, що «житлова квартира складається з двох кімнат, кухні та ванної кімнати по АДРЕСА_5 на предмет залиття водою з вище розташованої квартири АДРЕСА_7 . При відкритті житлової квартири АДРЕСА_2 , 10.11.2022 було виявлено: квартира, що належала гр. ОСОБА_1 , загальною площею 44.8 кв. м мала залиту водою стелю, електролампу, залита водою стіна, розміром 2 м х 2,20 м, підлога на якій стояла тумба з дерева, ліжка з липи, 4 килими, паралоновий матрац для ліжка (фото до переліченого додаються). Акт підписано орендарями квартири АДРЕСА_2 : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; квартира АДРЕСА_8 : ОСОБА_9 ; квартира АДРЕСА_9 : ОСОБА_10 ; квартира АДРЕСА_10 : ОСОБА_11 ; квартира АДРЕСА_11 : ОСОБА_12 (а.с. 8).

До Акту № 1 від 10 листопада 2022 року позивачем додано фототаблицю наслідків залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9 16).

З копії рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 462 від 04 листопада 2022 року № 462 «Про відключення від мереж централізованого опалення будинку АДРЕСА_6 , вбачається, що КП «Смілакомунтеплоенерго» було доручено провести відключення від мереж централізованого опалення будинку АДРЕСА_6 (а.с. 18 -18 зворотній бік).

З відповіді ФОП ОСОБА_8 вбачається, що ним, як підприємцем проводились монтажні роботи по встановленню індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_4 . При проведенні ремонтних робіт в листопаді 2022 року система централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_4 не була заповнена водою. Власник квартири надав дозвіл на проведення монтажних робіт та рішення про відключення будинку. Ним повідомлявся про виконання монтажних робіт начальник теплової інспекції ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» Рижков Б. П. та був отриманий дозвіл на виконання цих робіт (а.с. 22).

09.01.2023, з метою визначення вартості матеріалів та виконання робіт, необхідних для відновлення квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_1 та судовим експертом Окрепко А. І. було укладено договір на здійснення будівельно-технічної експертизи № 0901/23 від 09.01.2023 (а.с. 26 -27).

Згідно висновку експерта № 1302/23 від 13.02.2023, розмір матеріальних збитків (вартість ремонтно будівельних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів із зазначенням їх переліку, обсягу (кількості) та інше) необхідних для відновлення конструктивних елементів та їх оздоблюваних покриттів у 1-й житловій кімнаті (на плані приміщення № 4) та 2-й житловій кімнаті (на плані приміщення № 5) в квартирі АДРЕСА_1 , які зазнали пошкодження внаслідок витоків рідини з трубопроводу системи централізованого в листопаді 2022 року складає 87 075, 94 грн (а.с. 30 - 47).

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.04.2024 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 172).

З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 1626/02-14 від 04 жовтня 2024 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 (а.с. 190).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків, зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Він не може використовувати своє право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням (постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року, справа №761/12945/19).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач на підтвердження обставини залиття квартири 20.10.2021 року надав акт про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , що складений жителями вказаного будинку 10.11.2022 після відвідувань квартири АДРЕСА_3 , та квартири АДРЕСА_2 .

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» встановлено форму акту, який складається у разі залиття квартири (додаток № 4 до Правил).

Згідно із вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії.

Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 201/658/16-ц (провадження № 61-40389св18).

Крім того, у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975, також зазначено, що при складанні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

З врахуванням вищевказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що є підстави вважати, що поданий позивачем акт про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , що складений жителями вказаного будинку 10.11.2022, не може братись судом до уваги як належний доказ підтвердження вини відповідача у залитті квартири позивача, оскільки з його змісту не убачається участь представників організації (підприємства), яка є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та представників (підприємства) організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету, а також не затверджений начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також, у вказаному акті відсутні висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття, відомості щодо причини залиття, а також не заначено присутність винної сторони при складанні вказаного акту або примітки про відмову винної особи від підпису акту.

Враховуючи викладене, вказаний акт не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України, який містить вичерпну інформацію про предмет спору.

Натомість, невідповідність акту про залиття затвердженій формі, за наявності інших доказів, визначених ст. 76 ЦПК України, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, у разі доведеності факту залиття. При цьому, слід врахувати, що відповідачем оспорюється форма даного акту, а не сам факт залиття.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 підтвердили факт залиття квартири АДРЕСА_1 , а також зазначили, що затоплення здійснювалось з квартири, що знаходиться поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_3 . Пояснили, що після того, як прийшла власниця квартири АДРЕСА_3 , вони заходили до квартири АДРЕСА_3 та бачили, що зі стояка теплопостачання, який було обрізано, текла вода.

Визначення розміру збитків, спричинених залиттям, може бути здійснено різними способами, а саме: безпосередньо в акті про залиття може бути вказано розмір збитків. Розмір збитків визначається також на підставі кошторисної документації, складеної будівельно-ремонтною організацією, оцінки вартості матеріальних збитків щодо ремонтно-відновлювальних робіт, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, повноваження якого підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності, проведенням будівельно-технічної експертизи експертом, який має відповідні знання в даній сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З метою визначення вартості матеріалів та виконання робіт, необхідних для відновлення квартири АДРЕСА_2 , між позивачем та судовим експертом Окрепко А. І. було укладено договір на здійснення будівельно-технічної експертизи № 0901/23 від 09.01.2023. На виконання договірних відносин судовим експертом був підготовлений висновок експерта № 1302/23 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 13.02.2023.

У висновку експерта № 1302/23 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 13.02.2023, зроблено наступні висновки. Розмір матеріальних збитків (вартість ремонтно-будівельних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів із зазначенням їх переліку, обсягу (кількості) та інше) необхідних для відновлення конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів у 1-й житловій кімнаті (на плані приміщення № 4) та 2-й житловій кімнаті (на плані приміщення № 5) в квартирі АДРЕСА_1 , які зазнали пошкодження внаслідок витоків рідини з трубопроводу системи центрального опалення в листопаді 2022 року: 87 075,94.

Також, у вказаному висновку зазначено, що 10.01.2023 експертом ОСОБА_13 було проведено огляд, фіксацію та інструментальні обміри об`єкта дослідження у присутності гр. ОСОБА_1 . Доступу до інженерних комунікацій системи центрального опалення, влаштованих в приміщеннях вищерозташованої житлової квартири АДРЕСА_4 , експерту надано не було.

Експертом Окрепкою А. І. при виконанні висновку використовувались наступні інформаційні джерела: копія Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 1781 від 21.07.2009; акт № 1 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 від 10.11.2022; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_12 ; результати проведеного натурного обстеження об`єкту дослідження, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ; інформаційний ресурс всесвітньої комп`ютерної мережі «Internet».

Відповідно висновку експерта № № 1302/23 від 13.02.2023 експертом на підставі натурного огляду та акту № 1 про затоплення було встановлено, що в житловій кімнаті № 5 площею 11,9 кв. м на поверхні стін сліди замокання, знебарвлення малюнка, забруднення, відставання шпалер від основи та відставання шпалер від стін, орієнтовною площею до 4,4 кв. м, на поверхні стелі сліди замокання, забруднення та руді плями, здуття та відлущування шару пофарбування водними сумішами та часткове відпадання штукатурного шару з шаром пофарбування олійною фарбою, дверні коробки та двері викривлення по горизонталі внаслідок набрякання, спостерігається просідання та нещільний притул полотен до коробки у дверних блоках, тріщини на поверхні масляного фарбування, підлога здуття і відставання ДСП, внаслідок чого відчутний скрип та бухтіння під час ходіння. Житлова кімната № 4 площею 18,6 кв. м на поверхні стін сліди замокання, руді плями, пошкодження шару штукатурки, знебарвлення малюнка, забруднення та відставання шпалер від основи; на поверхні стелі сліди замокання, руди плями, пошкодження та забруднення шару фарби, спостерігаються грибкові утворення, здуття та відлущування шару пофарбування водними сумішами та часткове відпадання штукатурного шару з шаром пофарбування олійною фарбою, підлога здуття і відставання ДСП, внаслідок чого відчутний скрип та бухтіння під час ходіння.

Характер і місце розташування пошкоджень оздоблюваних покриттів конструкцій, які зазначені вище свідчить про те, що такі пошкодження ймовірно утворилися внаслідок залиття рідиною з вище розташованих приміщень або конструкцій будівлі.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що при виготовленні даного висновку експертом використовувався акт № 1 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 від 10.11.2022, який не визнано судом належним та допустим доказом, проте, акцентує увагу, що в основу вказаного висновку покладено не сам лише акт № 1, зокрема, експертом проводилось натурне обстеження об`єкту із застосуванням візуально-інструментального підходу дослідження об`єкту, що в свою чергу підтверджується Додатком № 2 до висновку експерта № 1302/23 від 13.02.2023, а саме фототаблицею виконаною експертом ОСОБА_13 .

В описовій частині висновку експерта № 1302/23 від 13.02.2023 у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України, зокрема, зазначено, що експерт про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків за ст. 384 та 385 КК України, обізнана.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вказаний висновок експерта № 1302/23 від 13.02.2023, в силу норм ст. ст. 76 - 80 ЦПК України, є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру збитків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в розмірі 87 075,94 грн.

Згідно із актом прийому-передачі робіт № 1 до договору № 0901/23 від 09.01.2023 та квитанцією до прибуткового ордера № 48 від 13.02.2023, ОСОБА_1 сплатив за експертне дослідження 8 250 грн, відтак, вказані витрати також правомірно стягнуто з відповідача на користь позивача.

Зазначений висновок відповідачем не спростовано, клопотань про призначення експертизи щодо визначення розміру збитків, відповідач, зокрема після вступу у справу в якості правонаступника, не заявляв.

Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції порушено принцип змагальності та процесуальних прав, що полягає в унеможливленні здійснити призначену у справі судову будівельно-технічну експертизу відповідачем (правонаступником у справі) колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2024 було призначено судову технічно-будівельну експертизу. Проведення даної експертизи було доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

20.03.2024 від Черкаського відділення КНЕДІСЕ до канцелярії суду першої інстанції надійшов рахунок № 959 від 27.02.2024 для оплати експертизи відповідачем, проте, 03.04.2024 від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача.

23.04.2025 від Черкаського відділення КНЕДІСЕ надійшов лист, в якому було повідомлено про залишення без виконання ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2024 про проведення експертизи у зв`язку з несплатою рахунку.

11.10.2024 на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла відповідь Смілянської державної нотаріальної контори № 1626/02-14 від 04 жовтня 2024 року з якої вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 .

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2024 поновлено провадження у справі та заміну первісного відповідача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається із матеріалів справи, після заміни первісного відповідача на ОСОБА_2 від останньої заяви та клопотання про повторне призначення судової технічно-будівельної експертизи не заявлялось, також відповідач сама мала можливість надати суду відповідні докази та висновки експерта, але не використала своє право, лише заперечуючи та не визнаючи вимоги позивача.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 , як правонаступником не спростовано належними та допустимими доказами вини первісного відповідача ОСОБА_3 у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема і на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявлено та не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, зокрема і на спростування визначеного у позовній заяві, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Також скаржником в апеляційній скарзі не було заявлено обґрунтованого клопотання щодо призначення експертизи в суді апеляційної інстанції, тому вказані доводи скаржника не підлягають задоволенню, не дають підстав суду апеляційної інстанції задовольнити вимоги апеляційної скарги про скасування рішення суду та відмови у задоволенні позову.

Щодо доводів скаржника про недоведеність розміру моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем обґрунтовано тим, що дії (бездіяльність) відповідача, як власниці квартири АДРЕСА_3 , призвели до залиття належної йому квартири АДРЕСА_2 , внаслідок чого вказане житло суттєво пошкоджено, час, протягом якого житло позивача лишається пошкодженим є тривалим, зі сторони відповідача відсутні будь-які намагання врегулювати спір у позасудовий спосіб, у зв`язку з чим він змушений витрачати час на підготовку матеріалів для звернення до суду за захистом порушеного права, в результаті чого були порушені його нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження звичного способу життя та у зв`язку з чим позивач втратив душевну рівновагу.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 8 000, 00 грн, суд першої інстанції правильно виходив із встановлених обставин справи, доведеності таких, з урахуванням засад розумності та справедливості. Доводи апеляційної скарги про недоведеність та необґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Отже, встановивши, що позивач надав належні та достатні докази в обґрунтування своїх вимог щодо заподіяної йому майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної та моральної шкоди.

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Фактично доводи, викладені в апеляційні скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).

Також, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії»). Це правило не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Рачковської Аліни Олексіївни залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текс постанови складено 14 листопада 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков