Єдиний унікальний номер 317/5059/24
Провадження номер 2-др/317/16/25
11 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участю секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника позивача про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП -
28 жовтня 2025 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалене рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Представником ОСОБА_1 , адвокатом Білицьким Є.М. в судових дебатах заявлено про намір подати до суду заяву про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу.
31 жовтня 2025 року до суду від адвоката Білицького Є.М. надійшла відповідна заява, відповідно до якої він просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 56 000 гривень 00 копійок. До заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 10.01.2025, докази надання такої допомоги та докази сплати позивачем ОСОБА_3 зазначеної суми на рахунок адвоката Білицького Є.М.
В судовому засіданні адвокат Білицький Є.М. підтримав вимоги своєї заяви та просив суд її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник, адвокат Федорець В.І. проти задоволення заяви заперечили. Представник зазначив, що відповідно до приписів статті 246 ЦПК України можливість суду ухвалити додаткове рішення про судові витрати обумовлена поданням стороною відповідної заяви під час або до судових дебатів. При цьому причини, з яких сторона не подала всі документи під час судового розгляду справи, мають бути поважними.
Зазначив, що в матеріалах справи відсутні як докази понесення позивачем витрат на правову допомогу, так і докази поважності причин неподання цих доказів до суду під час розгляду справи. Просив суд відмовити в задоволенні заяви повністю.
Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши подані докази, дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.
Рішенням суду в даній справі позов було задоволено частково.

Адвокатом Білицьким Є.М. заявлено до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 56 000 гривень 00 копійок та додано договір про надання правової допомоги від 10 січня 2025 року, в пункті 3.1 якого визначено вказану вище суму та зазначено про її оплату позивачем ОСОБА_1 після ухвалення судом рішення.

Як вбачається з копії платіжної інструкції на переказ готівки № 74580788 від 30.10.2025, в цей день ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_4 56 000 гривень. В призначенні платежу зазначено, що ця сплата здійснюється за договором про надання правової допомоги від 10.01.2025.

Також судом досліджено доданий адвокатом Білицьким Є.М. акт наданих послуг від 30.10.2025, в якому конкретизовано перелік та вартість послуг адвоката, наданих ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги від 10.01.2025. Суд не бачить підстав для висновку про необґрунтованість цих сум.

Суд не може погодитись з доводами представника відповідача щодо відсутності підстав для задоволення заяви представника позивача, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В даному випадку суд констатує, що представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Білицький Є.М. в судових дебатах зазначив про намір подати до суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу в порядку ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України. Вимог щодо письмової форми такої заяви законом не встановлено. Враховуючи те, що пунктом 3.1. Договору визначено, що сплата послуг адвоката позивачем ОСОБА_1 має здійснюватися після ухвалення судом рішення по справі, а фактична оплата відбулась через два дні після ухвалення рішення, поважність причин неподання доказів до закінчення судових дебатів є очевидною представник позивача не міг би подати до суду повний пакет документів на день ухвалення рішення, оскільки оплата за договором про надання правової допомоги на той момент ще не відбулась (що повністю відповідає умовам договору), а квитанція, відповідно, не могла бути надана суду з об`єктивних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового рішення.

Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню в даній справі, суд зазначає наступне.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.10.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 були задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 132 446 гривень 60 копійок в рахунок відшкодування матеріальних збитків. Ціна позову у справі становила 293 754 гривні 93 копійки (273 754,93 грн. матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. моральної шкоди).

У відповідності до ч. 1 ст. 133 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

Частина друга статті 137 ЦПК України визначає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктом третім частини другої статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (крім судового збору) покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на правову допомогу в даній справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача, адвоката Білицького Євгена Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 317/5059/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25 248 (двадцять п`ять тисяч двісті сорок вісім) гривень 97 копійок.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін