РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 567/110/25

Провадження № 22-ц/4815/1114/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Самолюка Василя Васильовича на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Гладчук З.Я. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 27 серпня 2010 року позивачка ОСОБА_2 перебуває з відповідачем ОСОБА_1 у шлюбі, який зареєстрований Оженинською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис № 22). Вказує, що подружжя від даного шлюбу дітей не має.

Зазначає, що шлюбне життя позивачки з відповідачем не склалося, так як вони мають різні характери, погляди на сімейне життя, мають різне бачення взаємної участі у забезпеченні сім`ї та вирішенні побутових питань. Вказує, що шлюбне життя не склалося через несумісність поглядів на подружнє життя та вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин. В сім`ї склались такі стосунки, при яких сумісне проживання стало неможливим. Протягом тривалого періоду часу шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Перспективи для збереження шлюбу відсутні.

Подальший зміст підтримувати сімейні відносини між сторонами вважає недоцільним і таким, що суперечить інтересам позивачки. В позасудовому порядку вирішити даний спір не представилось можливим, оскільки позивачці не вдалося досягти взаємної згоди із відповідачем щодо подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів РАЦСу, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Вказала, що спроби відновити шлюбні відносини позитивного результату не дали. Просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати просить покласти на відповідача.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 26 травня 2025 року позов задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 27 серпня 2010 року Оженинською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис №22).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 211,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Самолюк Василь Васильович, подав апеляційну скаргу.

Узагальнені доводи зводяться до того, що сторони перебувають у шлюбі понад 14 років, протягом яких проживали спільно як одна сім`я; - тимчасове погіршення емоційного зв`язку між сторонами було спричинене зовнішніми обставинами, зокрема збройною агресією Російської Федерації, через що позивачка тимчасово виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, а відповідач залишився в Україні. Наразі сторони проживають разом у Німеччині, що створює передумови для відновлення сімейних відносин; - позов позивачки про розірвання шлюбу є емоційним та імпульсивним вчинком, який не відображає її справжніх намірів припинити сімейні відносини. Відповідач вважає, що шлюб між сторонами не вичерпав себе та не бажає його розривати. Крім того, як релігійна людина, емоційно наполягає, що готовий працювати над відновленням сім`ї, заявляючи, що розлучення суперечить релігійним переконанням та принципу жертовної любові.

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гладчук З.Я., подала відзив на апеляційну скаргу у якому заперечує доводи апелянта. Узагальнені доводи зводяться до того, що шлюб є формально існуючим лише юридично та що подальше спільне життя подружжя є неможливим як з правової, так і з моральної точки зору.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони з 27 серпня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Оженинською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис №22), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 24.12.2024р. № 2024/015246159, позивачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 12.11.2024р. № 2024/013666645, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сторони сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини 3 статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад.

Тому й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз/сім`ю/шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Позивач звернулася з позовом у січні 2025 року.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року сторонам був наданий термін на примирення терміном два місяці, у зв`язку з чим було зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року провадження у справі було поновлено у зв`язку із закінченням терміну на примирення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач також висловила позицію про неможливість подальшого існування шлюбу.

Відтак, незалежно від мотивів такого рішення позивачки, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами за небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини з відповідачем

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки за час розгляду справи судами позивач не змінила своєї позиції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Самолюка Василя Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.