Справа № 333/6498/25
Провадження № 2/333/4011/25
28 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засіданні Березовської Д.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Соболь Юлії Павлівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
21.07.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Соболь Ю.П. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначено, що позивач з 01.11.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 21, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери, психологічну несумісність та різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони фактично з лютого 2022 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, протягом тривалого часу разом не проживають. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.
Ухвалою від 23.07.2025 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Соболь Ю.П. не з`явилися, представник позивача через систему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного рішення, судові витрати просить покласти на відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим постійним місцем проживання якого є тимчасово окупована територія Запорізької області, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, повідомлений про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада».
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданим Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 21 (а.с. 6).
Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
На момент подачі позовної заяви сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.
Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.
В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, враховуючи той факт, що сторони мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У позовній заяві позивач просила також покласти на відповідача судові витрати. При цьому в тексті позову конкретизувала, що нею було понесено витрати на сплату судового збору в розмірі 1 233,00 грн. та на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 8 500,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, в матеріалах справи наявний лише електронний ордер на надання адвокатом Соболь Ю.П. правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , згенерований в системі «Електронний суд». Інші докази, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. Враховуючи вказане, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн. задоволенню не підлягає, як така, що не підтверджена документально.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 24, 105, 112 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Соболь Юлії Павлівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 01 листопада 1997 року Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 21.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 жовтня 2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик