Справа № 930/2621/24
Провадження № 22-ц/801/2298/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 рокуСправа № 930/2621/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., ОСОБА_1 та її представника адвоката Нечепуренка Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 29 серпня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Немирівської міської ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті останнього відкрилася спадщина на усе належне йому на день смерті майно, у тому числі на майнові права Фермерського Господарства « ОСОБА_2 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , в якому він за життя був засновником.

Під час звернення до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницького районну Вінницької області з метою отримання свідоцтва про право на майнові права засновника фермерського господарства «Марусича Олексія Антоновича» в порядку спадкування за законом, нотаріус відмовив в оформлені спадщини оскільки сума внесків всіх засновників (учасників) ФГ зазначена в статуті ФГ «Марусича Олексія Антоновича» перевищує розмір статутного фонду зазначеному в статуті.

У зв`язку з вказаними розбіжностями нотаріусом 26.01.2024 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду.

Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст.1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець, а отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати юридична особа.

Також зазначає, що враховуючи, що сума внесків всіх засновників (учасників) ФГ зазначена в статуті ФГ «Марусича Олексія Антоновича» перевищує розмір статутного фонду зазначеному в статуті, в неї не має можливості отримати свідоцтво про право на майнові права в нотаріуса.

За таких обставин просить визнати за нею право на майнові права засновника фермерського господарства "Марусич Олексія Антоновича" (, місце знаходження: 22821 с. Никифорівці Вінницького (колишнього Немирівського) району Вінницької області, зареєстроване Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області 01.08.1997, номер запису 1 000491) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 29 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається зокрема з майнових прав в складеному капіталі Фермерського господарства «Марусич Олексій Анатолійович».

Спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , є його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними відомостями зі спадкової справи № 241/2022, заведеної до майна померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.01.2024 № 75/02-14, державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку майнових прав, в складеному капіталі Фермерського господарства «Марусич Олексія Антоновича» місцезнаходження: 22821, село Никифорівці Вінницького району Вінницької області, ідентифікаційний код юридичної особи 24900783, що становить 5 185,76 (п`ять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн 76 коп., передбаченого статутом Фермерського господарства «Марусич Олексія Антоновича» зареєстрованого Немирівською РДА Вінницької області 30 грудня 2010 року реєстраційний номер 125 затвердженого протоколом N? 2 загальних зборів від 23 грудня 2010 року, дата державної реєстрації 01 серпня 1997 року, дата запису 15.02.2008 року, номер запису 0000491 ( 008000491) та відомостей, що містяться у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка, звертаючись з позовом про визнання за нею право на майнові права засновника фермерського господарства, надала суду лише копію одного статуту, а саме статуту Фермерського господарства «Марусича Олексія Антоновича», затвердженого Протоколом загальних зборів №2 від 23 грудня 2010 року зі змінами зареєстрованими 30 грудня 2010 року за №000491 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований станом на 09.12.2019, який на думку суду не відображає відомостей на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , також суду не було надано статуту Фермерського господарства «Марусич Олексія Антоновича» затвердженого протоколом №1 загальних зборів учасників Фермерського господарства «Марусич Олексія Антоновича» від 05 липня 2019 року, на який посилається у своїй постанові нотаріус.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України, юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Статут юридичної особи є основним правовим документом, що визначає її структуру, цілі, права та обов`язки, а також відносини між її учасниками та органами управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 ЦК України, установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

В силу ст. 22 ч. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 ЗУ від 19.09.1991 року N 1576-ХІІ «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Згідно сформованого станом на 09.12.2019 Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу фермерського господарства «Марусича Олексія Антоновича» складав 5 185,76 грн.

Відповідно до статуту Фермерського господарства «Марусича Олексія Антоновича», затвердженого Протоколом загальних зборів №2 від 23 грудня 2010 року, зі змінами зареєстрованими 30 грудня 2010 року за №000491, для забезпечення діяльності господарства за рахунок внеску Засновника та членів господарства утворюється складений капітал, який складає 5 160,00 грн. Згідно даного статуту розмір внеску засновника господарства ОСОБА_2 складає 5 000 грн (96,4%), внески решти 9 членів господарства складають по 20,64 грн, що дорівнює 0,4% частки кожного складеного капіталу.

Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус зазначила, що сума внесків всіх засновників (учасників) Фермерського господарства перевищує розмір статутного фонду зазначеного в статуті. Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статуного капіталу складає 5185,76 грн, що не відповідає розміру складеного капіталу, зазначеного в статуті, а саме 5 160,00 грн.

Суд першої інстанції в свою чергу, вирішуючи спір по суті, вказав, що позивачка не надала суду статуту Фермерського господарства «Марусич Олексія Антоновича», затвердженого протоколом №1 загальних зборів учасників Фермерського господарства «Марусич Олексія Антоновича» від 05 липня 2019 року, на який посилається у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріус, проте як зазначає позивачка вказаний статут не був у передбаченому законом порядку зареєстрований, а тому і не мав бути врахований як нотаріусом так і судом першої інстанції при ухваленні рішення. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала до суду апеляційної інстанції вказаний статут від 05 липня 2019 року, на титульній сторінці якого відсутні відмітки щодо його реєстрації.

Також суд зазначає, що позивачка, звертаючись з позовом про визнання за нею право на майнові права засновника фермерського господарства витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований станом на 09.12.2019, який на думку суду не відображає відомостей на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Проте апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості самостійно перевірити актуальність інформації, зазначеної у витягу від 09.12.2019 року на день розгляду справи. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що інформація, зазначена у витягу, є актуальною як на момент розгляду справи в суді першої інстанції, так і на час розляду справи в суді апеляційної інстанції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був засновником Фермерського господарства «Марусич Олексій Анатолійович».

Відповідно до статуту Фермерського господарства «Марусича Олексія Антоновича» від 30 грудня 2010 року для забезпечення діяльності господарства за рахунок внеску Засновника та членів господарства утворюється складений капітал, який складає 5 160,00 грн. Згідно даного статуту розмір внеску засновника господарства ОСОБА_2 складає 5 000 грн (96,4%), внески решти 9 членів господарства складають по 20,64 грн, що дорівнює 0,4% частки кожного складеного капіталу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , після його смерті відкрилася спадщина, яка складається зокрема з майнових прав в складеному капіталі Фермерського господарства «Марусич Олексій Анатолійович».

Спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , є його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними відомостями зі спадкової справи № 241/2022, заведеної до майна померлого ОСОБА_2 .

Однак ОСОБА_1 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку майнових прав у складеному капіталі Фермерського господарства «Марусича Олексія Антоновича», належну померлому ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що сума внесків всіх засновників (учасників) ФГ зазначена в статуті ФГ «Марусича Олексія Антоновича» перевищує розмір статутного фонду зазначеному в статуті. Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статуного капіталу складає 5 185,76 грн, що також не відповідає розміру складеного капіталу, зазначеного в статуті.

Згідно статуту розмір внеску засновника господарства ОСОБА_2 складає 5 000 грн (96,4%), розмір інших 9 членів складає по 20,64 грн (0,4%) кожного, що згідно простих арифметичних підрахунків дорівнює 5 185,76 грн, що відповідає вказаному у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмірі.

Крім того, на час розгляду справи привести статут у відповідність розміру складеного капіталу до часток учасників фермерського господарства не є можливим, оскільки засновник даного фермерського господарства, який мав 96,4 % часток складеного капіталу, помер.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку, що позивачка належним чином довела наявність у неї усіх законних підстав для визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , майнових прав на частку засновника фермерського господарства " ОСОБА_2 " в розмірі 96,4 % часток складеного капіталу, а саме 5 000 грн .

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності встановленим у справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - частина 1 статті 141 ЦПК України.

З урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 29 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , майнові права на частку засновника фермерського господарства "Марусич Олексія Антоновича" (, місце знаходження: 22821 с. Никифорівці Вінницького (колишнього Немирівського) району Вінницької області, зареєстроване Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області 01.08.1997, номер запису 1 000491) в розмірі 96,4 % часток складеного капіталу, а саме 5 000 грн.

Стягнути з Немирівської міської ради в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук