Справа № 496/6097/25
Провадження № 2-н/496/641/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2647 грн 82 к. та судового збору у розмірі 302 грн 80 к.,

УСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2647 грн 82 к. та судового збору у розмірі 302 грн 80 к.

Дослідивши заяву ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та додані до неї документи, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а ч. 8 ст. 28 вказаного Кодексу встановлено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Водночас, ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17, висновки якого щодо застосування норм права суд враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються за місцезнаходженням нерухомого майна, належного боржниці, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином заява про видачу судового наказу не підсудна Біляївському районному суду Одеської області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин приходжу до висновку, що у видачі судового наказу ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 30, п. 9 ч. 1 ст. 165, 258-260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2647 грн 82 к. та судового збору у розмірі 302 грн 80 к.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг до суду за місцезнаходженням нерухомого майна, де надаються послуги.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 15.09.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра