Провадження № 2/522/7087/25
22 жовтня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Приморського районного суду м. Одеси 07.07.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит у розмірі 25 365,38 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 17.11.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією на надання кредиту) № 8781552.
24.02.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 24/02/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором надання коштів у кредит (з комісією на надання кредиту) № 8781552. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 25 365,38 грн., що складається з: 14 863 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 1 046,50 грн. - заборгованість за процентами; 1 980,88 грн. - заборгованості за комісією; 7 475 грн. - заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість в розмірі 25 365,38 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.
Матеріали позову суддя отримала 08.07.2025 року.
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 1550338 від 08.07.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 26.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 14.07.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 21.07.2025 року.
Заяву про усунення недоліків суддя отримала 22.07.2025 року.
Ухвалою суду від 22.07.2025 року провадження у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 08.09.2025 року. Також зазначено ухвалою клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з АТ «Універсал Банк»:
- інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 ;
- виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 17.11.2024 року до 20.11.2024 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 22.10.2025 року.
До суду 16.09.2025 року та 08.10.2025 року з АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 22.07.2025 року надійшли листи. Відповідно до якого ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» емітовано карту № НОМЕР_3 . Направлено рух коштів за картковим рахунком № НОМЕР_3 за період 17.11.2024 року по 20.11.2024 року.
Про розгляд справи 22.10.2025 року сторони були повідомлені.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи повторне належне повідомлення учасників справи та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 28.10.2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.
Судом встановлено, що 17.11.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 8781552, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 14 950,00 грн. строком на 27 днів ( з 17.11.2024 по 13.12.2024 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.01 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 19.99% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 2 989,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 5% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Кредитодавець ідентифікував ОСОБА_1 за посередництвом системи BankID НБУ отримавши від monobank за згодою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні данні останнього в тому числі електронну адресу, на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів, а саме підпис: 048513 - 17.11.2024 23:31:10, 252003 - 13.12.2024 23:20:53, 567334 - 20.12.2024 23:14:28, 802701 - 23.12.2024 23:38:35, 653874 - 26.12.2024 23:11:00, 387304 - 29.12.2024 22:51:56, 565830 - 01.01.2025 20:41:10, 138884 - 04.01.2025 23:36:18, 423044 - 07.01.2025 23:11:04, 830384 - 10.01.2025 22:56:59, 261173 - 13.01.2025 23:21:22, 887307 - 16.01.2025 22:39:46, 381121 - 19.01.2025 23:38:24, 185066 - 22.01.2025 22:44:48, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. (а.с. 41зв.-42)
Відповідно до наданої ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» довідки від 27.05.2025 року ОСОБА_2 17.11.2024 року було перераховано суму коштів у розмірі 14 950 грн. на номер платіжної карти № НОМЕР_2 . Номер платежу 403bf370-fd95-4869-ac6e-1d63c4deb62f.
24.02.2025 року між ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 24/02/25, згідно якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передала ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором надання коштів у кредит № 8781552 від 17.11.2024 року.
Зазначений договір факторингу оплачений згідно платіжної інструкції від 23.05.2025 року (а.с. 59)
Відповідно до Реєстру прав вимог від 22.05.2025 року до договору факторингу № 24/02/25 від 24.02.2025 року, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором надання коштів у кредит № 8781552 від 17.11.2024 року в загальній сумі 25 365,38 грн., з яких: 14 863 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 1 046,50 грн. - заборгованість за процентами; 1 980,88 грн. - заборгованості за комісією; 7 475 грн. - заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. (а.с. 57-58)
Відповідачем до суду не було надано жодного належного та допустимого доказу на спростування заборгованості.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17 зроблено висновок, що відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги щодо майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Таким чином позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання коштів у кредит № 8781552 від 17.11.2024 в сумі 25 365,38 грн. підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Позивач просить стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.
За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 в справі №922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із позовною заявою було надано: договір про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024 року, укладений між Адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та ТОВ «Фінпром Маркет», витяг з акту № 15-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 26.06.2025 року за договором № 01-11/2024 від 01.11.2024 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579936717.1 від 26.06.2025 року, згідно яких вартість наданих послуг становить 3 500 грн.
Враховуючи задоволення позову, а також беручи до уваги, що відповідачем не подано заяву про зменшення судових витрат суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат у розмірі 3 500 грн. на професійну правничу допомогу.
Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 207, 525, 526, 530, 549, 610-612, 626, 629, 638- 640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
- 14 863 грн. - заборгованості за основною сумою боргу;
- 1 046,50 грн. - заборгованість за процентами;
- 1 980,88 грн. - заборгованості за комісією;
- 7 475 грн. - заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 28.10.2025 року.
Суддя: Домусчі Л.В.