Справа № 549/348/25
Провадження №2-о/549/27/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої - судді Глущенко Н.М.

за участі секретаря судових засідань Бойко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнухи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , діючого в особі представника адвоката Ступніка Сергія Васильовича, заінтересована особа: Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

установив:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ступніка Сергія Васильовича звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт проживання однією сім`єю його та ОСОБА_2 з листопада 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що починаючи з листопада 2015 року ОСОБА_2 , яка була дружиною ОСОБА_3 рідного брата матері заявника ОСОБА_4 , проживала разом із ним однією сім`єю, хоча і без офіційної реєстрації місця місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 в міру можливостей виконувала невелику хатню роботу, мала спільний побут та бюджет, вела спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 із заявником є необхідним для вирішення питання успадкування земельної ділянки, оскільки факт їх спільного проживання не менше п`яти років однією сім`єю документально не підтверджений і встановити цей факт інакше, як у судовому порядку, не можливо.

У судове засідання 04.11.2025 заявник ОСОБА_1 не з`явився, від його представника адвоката Ступнік С.В. надійшла заява про проведення розгляду справи без участі заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що проживає по сусідству із заявником. ОСОБА_2 є тіткою ОСОБА_1 . Останнім часом ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_1 , як одна сім`я, з 2016 року (приблизно з 2015 року точно не пам`ятає).

У ОСОБА_2 було двоє дітей: одна донька померла у 2015 році, а інша проживає в Республіці Білорусь, до матері не приїжджала. ОСОБА_1 доглядав за тіткою дуже добре. Свідок зазначила, що майже кожного вечора ходила до ОСОБА_8 разом із внучкою, щоб провідати її. Померла ОСОБА_2 орієнтовно два - три роки тому. Поховання ОСОБА_2 здійснив ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що вона знає ОСОБА_1 , який є її сусідом і проживає на одній вулиці. ОСОБА_2 є тіткою заявника. Спочатку ОСОБА_2 проживала самостійно, але коли її стан здоров`я погіршився і вона не могла себе обслуговувати, приблизно з 20152016 року почала проживати разом із ОСОБА_1 У ОСОБА_2 було дві доньки: ОСОБА_9 (померла) та інша донька, яка проживає в Республіці Білорусь не приїжджала. За словами свідка, ОСОБА_10 дбав про тітку дуже добре вона завжди була чиста, нагодована, у будинку було тепло й охайно. Вони проживали разом як одна сім`я.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству із заявником. З її слів, раніше разом із заявником у його будинку проживала його тітка ОСОБА_11 , орієнтовно з 20152016 року, точну дату не пам`ятає. Потім тітка померла. Свідок зазначила, що ОСОБА_10 належним чином доглядав за ОСОБА_12 : за потреби возив її до лікарні, забезпечував харчуванням, створював належні умови для проживання. Також їй відомо, що у ОСОБА_8 було дві доньки: ОСОБА_9 (з якою вона підтримувала добрі стосунки, але яка вже померла) та ОСОБА_13 , що проживає у Республіці Білорусь. Галина до України не приїздила. ОСОБА_14 організовував ОСОБА_1 . Свідок підтвердила, що заявник та ОСОБА_2 проживали спільно як одна сім`я.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 крім пояснень заявника та свідків, також підтверджується довідкою виданою Чорнухинською селищною радою Лубенського району Полтавської області №2/72 від 25 червня 2025 року (а.с.10) із якої слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка являється дядиною (дружиною рідного брата його матері) постійно проживала в сім`ї ОСОБА_1 з 2015 року по день її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була об`єднана спільним побутом та спільним господарством. Поховання ОСОБА_2 було здійснено коштом ОСОБА_1 .

Із копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданого сільЗАГС Чорнухинського району Полтавської області 14 лютого 1959 року видно, що його матір`ю записана ОСОБА_4 .

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого повторно 14 січня 1999 року Хейлівщинською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області видно, що ОСОБА_3 одружився із ОСОБА_15 , і остання змінила дівоче прізвище на « ОСОБА_16 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 20 січня 2023 року, виданого Чорнухинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , яка була матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 07 квітня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_17 , яка була донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть №515 від 11 червня 2014 року.

Отже, встановлення факту, проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення та дозволить реалізувати свої спадкові права.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК). Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців їхнє проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Отже, визначальним тут є поняття сім`ї.

Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я виникає на основі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Особа, яка претендує на спадщину, мас довести, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю (мала спільне господарство, витрати тощо), і що таке проживання тривало не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Це можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім`ї; документи, які підтверджують спільне проживання та спільні витрати, тощо.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності СК України.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно вимог частини 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. ( ст. 55 Конституції України).

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає встановленим факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 у період з листопада 2015 року по 19 січня 2023 року.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.1227 ЦК України 263,265,315 ЦПК України, суд,

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 діючого в особі представника адвоката Ступніка Сергія Васильовича, заінтересована особа: Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно проживав однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопада 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко