Провадження: 2/484/2257/25
Справа: 632/1353/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Коваленко Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Голубкової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капрітал», позивач), через свого представника адвоката Усенко М.І., звернулося до Златопільського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості, який обґрунтовувало наступним.

15.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, яка на час укладання договору мала прізвище ОСОБА_2 , укладено кредитний договір № 3581422, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 10000 грн (п. 1.2 договору) строком на 30 днів до 15.07.2021 (п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 300 грн (пп. 1.5.1 договору) та процентів за користування кредитом в розмірі 1140 грн (пп. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відстотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору).

Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі. Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 41440,00 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 31140,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 300,00 грн.

29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 76 МЛ/Т від 29.09.2021. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 3581422 від 15.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.

Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 3581422 від 15.06.2021 передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ/Т від 29.09.2021 року.

Сума заборгованості відповідача становить 41440,00 грн, відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ,Т від 29.09.2021. Відповідачу надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості (вих. № 21372912/1926 від 13.06.2025 року).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося із даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3581422 від 15.06.2021 в розмірі 41440,00 грн на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області Библів С.В. від 25.08.2025 цивільну справу № 632/1353/25 за вказаним позовом передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

16.09.2025 вказана справа надійшла на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 дана справа надійшла до провадження судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Коваленко Н.А.

Ухвалою від 18.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі.

06.10.2025 відповідачем через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, згідно якого остання проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, вказуючи на відсутність оригіналу належним чином підписаного договору, невідповідність копії платіжного доручення вимогам законодавства, незаконне нарахування відсотків після закінчення строку дії договору, недоведеність заявлених вимог в цілому та пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки кредитний договір укладено 15.06.2021 строком на 30 днів, а позов подано лише у 2025 році; також вважає необґрунтованою вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 7000,00 грн.

21.10.2025 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив в якій останній просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», оскільки укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем повністю відповідає умовам укладення електронного договору. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан», згідно договору відступлення прав вимоги, сума заборгованості відповідача становить 41440,00 грн. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. При цьому, представник позивача зазначає що позов подано в межах строку позовної давності.

22.10.2025 відповідачем через систему «Електронний суд» скеровано заперечення на відповідь позивача на відзив у справі.

Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його.

Відповідачка в судовому засіданні, не опорюючи факт надходження на її картковий рахунок 10000 гривень в день підписання кредитного договору, в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та свої заперечення. Пояснила, що у той період вона брала кошти в позику у різних товарист з різними назвами, згадати назви всіх їй складно, але саме у ТОВ "Міолан" не брала кошти і договір з даним товариством не укладала. Крім того, відповідач вказувала, що позивачем порушено строки звернення до суду з даним позовом, також позивач заперечувала щодо розміру нарахованих відсотків і судових витрат.

В судовому засіданні 03.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 07.11.2025.

Заслухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач 15.06.2021 на сайті miloan.ua заповнила анкету-заяву на кредит № 3581422, в якій висловила прохання надати їй 10000,00 грн у кредит на строк 30 днів з 15.06.2021, дата повернення кредиту 15.07.2021. Складовими частинами сукупної вартості кредиту зазначено: комісія 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 3,00% від суми кредиту за договором та проценти за користування кредитними коштами 1149,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,38% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Рішенням Генерального директора ТОВ «Мілоан» від 15.06.2021 погоджено умови кредитування за заявою № 3581422.

Того ж дня, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 3581422, за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а остання зобов`язувалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн у валюті: Українські гривні (п. 1.2). Строк кредиту, згідно п. 1.3 договору становить 30 днів з 15.06.2021. Згідно п. 1.4 договору, термін повернення кредиту 15.07.2021.

Відповідно до пп. 1.5.1, 1.5.2 комісія за надання кредиту 300,00 грн, проценти за користування кредитом 1140,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.1.6 стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2.1. договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Також договором визначено порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Так, відповідно до п. 6.1. кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з п. 6.2. розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству.

Додатками до Договору № 1 сторонами узгоджено Графік платежів.

Зазначений договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором J65691.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_3 ідентифікований ТОВ «Мілоан», акцепт договору підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором J65691.

З платіжного доручення № 48849513 від 15.06.2021 слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 10000 грн на рахунок 414949*20 згідно договору № 3581422.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3581422 від 15.06.2021 вбачається, що ОСОБА_3 отримала грошові кошти 15.06.2021 у сумі 10000 грн, однак виплат з повернення кредитних коштів не здійснювала.

Крім того, з довідки АТ КБ «ПриватБанк», наданої суду відповідачкою, вбачається, що 15.06.2021 17:28 на рахунок НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , переказано кошти в сумі 10000,00 грн, деталі операції: переказ коштів, коментар: Viplata zaima Miloan, не підлягає оподаткуванню, ID платежу .

Відповідно до графіку платежів, відповідач зобов`язана до 15.07.2021 повернути позикодавцеві суму отриманого кредиту 10000,00 грн, проценти за користування в сумі 1140,00 грн., комісію 300,00 грн, а всього 11440 грн.

Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1., позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови що кредитодавецем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів що розміщені на веб-сайті Товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строків кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Пролонгація на стандартних умовах, згідно п. 2.3.1.2. полягає у збільшенні строку кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загальний строк якої не може перевищувати 60 днів. Нарахування процентів на стандартних умовах складає 5% в день від суми боргу.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, позичальник ОСОБА_3 продовжувала користуватись кредитом, таким чином прологанція договору та нарахування відсотків за пільговою та стандартною ставкою проводилось ТОВ «Мілоан» до 13.09.2021. Станом на вказану дату відсотки складають 31140,00 грн, заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн., за комісією 300,00 грн.

Відповідно до п. 2.3.1.2. договору, максимальний строк пролонгації за стандартними умовами не може перевищувати 60 днів, який був дотриманий кредитором, що вбачається з розрахунку заборгованості, оскільки загальна кількість днів пролонгації на стандартних умовах дійсно становить 60 днів.

Таким чином, розмір процентів нарахований за період строку дії договору, періодів пролонгації на пільгових умовах за заявою позичальниці та періодів пролонгації на стандартних умовах.

Відповідачка повністю не виконала грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого, станом на дату подання позову заборгованість по кредиту складає 41440,00 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 31140,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 300,00 грн.

29.09.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір відступлення прав вимоги №76-МЛ, за умовами якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 3581422 від 15.06.2021.

Відповідно до п. 7.1. договору в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору, сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 3863357,72 грн.

Згідно акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 29.09.2021 ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр Боржників кредитора від 29.09.2021.

З платіжної інструкції № 41765 від 29.09.2021 слідує, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на рахунок ТОВ «Мілоан» як плату за договором відступлення прав вимоги 3863357,72 грн.

Сума заборгованості відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 76-МЛ від 29.09.2021 становить 41440,00 грн.

13.06.2025 відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, проте сума боргу не погашена.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України зазначається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» укладено Договір про споживчий кредит.

При укладені договору про надання кредиту сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, суму кредиту, строк кредитування, плату за кредит (відсотки за користування), суму комісії за надання кредиту, порядок погашення кредиту та відсотків (щомісячними платежами) та відповідальність позичальника за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідач отримала від кредитодавця обумовлену договором про споживчий кредит суму кредитних коштів, однак свої зобов`язання у відповідності до умов договору не виконала. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у відповідача наявна заборгованість на загальну суму 41440,00 грн.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості за отриманий кредит, а тому позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованість по кредиту 41440,00 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 31140,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 300,00 грн.

Щодо доводу відповідача про сплив строків позовної давності суд дійшов такого висновку.

Статтею 256 ЦК України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України).

За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.

Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено ст. 263 та 264 ЦК України.

Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020№ 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020.

У зв`язку з цим, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02.04.2020 Законом № 540-IX.

Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24.00 год 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023.

Поряд із цим Указом Президента України від24.02.2022№ 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідніположення» Цивільногокодексу України доповнено п. 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон №2102-IX набрав чинності 17.03.2022.

Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024.

Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.

Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився до 04.09.2025.

З огляду на це, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг строку звернення до суду зупинявся.

Зазначені висновки відповідають тим, що наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24.

Як убачається з матеріалів справи, строк виконання зобов`язання за спірним кредитним договором настав не пізніше 15.07.2021.

Отже, з 16.07.2021 у відповідача виникло прострочення виконання грошового зобов`язання, а перебіг загальної позовної давності розпочався саме з цієї дати.

При цьому, з 02.04.2020 діяв механізм продовження позовної давності на строк дії карантину (п. 12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX), який тривав до 30.06.2023, а з 17.03.2022 - також продовження на строк дії воєнного стану (п.19 у редакції Закону № 2120-ІХ) до 29.01.2024. Надалі з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг позовної давності був зупинений (нова редакція п. 19, Закон № 3450-ІХ), а з 04.09.2025 зазначений пункт виключено (Закон № 4434-ІХ), що поновило перебіг строків.

Позов подано 30.07.2025, тобто під час зупинення перебігу позовної давності. За таких обставин загальний трирічний строк звернення до суду не сплинув, а доводи відповідача про його пропуск є необґрунтованими та відхиляються судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2422,40 грн та суму витрат на правничу допомогу.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав до суду копію договору про надання правничої допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, з якого вбачається, що ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклало з АО «Апологет» договір про надання правничої допомоги, ордер на надання правничої допомоги.

Крім того, надано акт наданих послуг № 2165 від 23.06.2025 року, згідно з яким АО «Апологет» надано ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" наступні послуги: складання позовної заяви (3 год. 30 хв.), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.), погодження правової позиції клієнта у справі (30 хв.), усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (30 хв. ). Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь АО «Апологет» становить 7000,00 грн.

Проаналізувавши акт наданих послуг №1863 від 23.06.2025, суд вважає, що такий вид правових послуг, як вивчення матеріалів справи - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви.

Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу.

Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 4000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3581422 від 15.06.2021 в розмірі 41440 (сорок одна тисяча чотириста сорок) грн 00 коп., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 31140,00 грн, прострочена заборгованість за комісією 300,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх);

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 07.11.2025.

Суддя Н.А. Коваленко