Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Репушевської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мардар Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/1003/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи:

представник позивача Німченко А.Р.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Сторишев М.О.,

в с т а н о в и в :

22 червня 2025 до через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ТОВ"ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути заборгованість за договором №2570944 від 22 червня 2021 року у розмірі 16 607,60 грн., а також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 червня 2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 укладено Договір №2570944. Сума кредиту становить 4000,00 гривень. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора z70603. 13 жовтня 2021 року було укладено договір №13/10-2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2570944. 10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2570944. 18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2570944. Таким чином, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" наділено правом вимоги до відповідача за договором №2570944. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк просить стягнути на його користь.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним .

Виходячи з положень ст.ст.626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України.

Згідно положень ч.ч.1,3 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Судом встановлено, що 22 червня 2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 укладено Договір позики №2570944. Відповідно до даного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 4000,00 грн. строком на 15 днів. При цьому у розділі 1 Договору №2570944 від 22 червня 2021 року зазначено, що строк дії Договору обчислюється з дати укладення Договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики.

Згідно положень п.2.4.2. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Відповідно до положень п.2.4.3. Договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Згідно положень до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.

Відповідно до положень п.2.6. Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки.

Договір укладений в електронній формі та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором z70603.

Згідно довідки iPay.ua встановлено, що 22 червня 2021 року о 06:21:36 успішно перераховано грошові кошти в сумі 4000,00 на картку НОМЕР_1 , номер транзакції 94613648.

Відповідно до довідки наданою ТОВ"Маніфою" від 15 листопада 2024 року встановлено, що відповідач за договором позики №2570944 отримав онлайн позику, № транзакції 94613648.

Відповідно до графіку обов`язкових платежів до договору позики №2570944 від 22 червня 2021 року встановлено, що відповідач повинен зробити проплату за даним договором до 07 липня 2021 року у сумі 4006,00 грн..

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики, встановлено, що відповідач жодного разу не здійснив платежі по даному договору і станом на 13 жовтня 2021 року має заборгованість у сумі 11194,00 грн., що складається 4000 тіло кредиту, заборгованість за процентами 7194 грн.(а.с.66).

13 жовтня 2021 року було укладено договір №13/10-2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №2570944.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги №13/10-2021 року до Договору факторингу № 13 жовтня 2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 11194,00 грн., що складається 4000 тіло кредиту, заборгованість за процентами 7194 грн.(а.с.76-78).

10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2570944.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10-03/2023/01 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 16607,60 грн., яка складається 4000,00 грн. - тіло кредиту, 12607,00 грн. відсотки за користування кредитом,

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" станом на 19 червня 2025 року, становить 16 607,60 грн., яка складається 4000,00 грн. - тіло кредиту, 7194 грн. відсотки за користування кредитом, 5413,60 нарахування відсотків за період з 13 жовтня 2021 року по 23 лютого 2022 року. (а.с.67).

18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2570944.

Таким чином, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" наділено правом вимоги до відповідача за договором №2570944.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №18-02/25 ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 16607,60 грн., яка складається з 4000,00 грн. - тіло кредиту, 12607,60 грн. відсотки за користування кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" за кредитним договором №2570944, станом на 19 червня 2025 становить 16607,60 грн..

До матеріалів справи додано правовстановлюючі документи ТОВ"ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" Ідентифікаційний код юридичної особи: 42640371.

Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачем за вказаним договором.

Відповідно до положень ст.ст. 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Згідно положень ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.

Відповідно до положень ч.ч.1,3,4,7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Положеннями ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно положень ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведено підписання відповідачем договоріу із використанням одноразового ідентифікатора, який містить умови кредиту, процентні ставки, а також доведено отримання відповідачем кредитних коштів у на банківську картку.

За даними Реєстру боржників за Договором відступлення права вимоги №13/10-2021 від 13 жовтня 2021 року, розмір заборгованості відповідача , яка відступається, становить 11194,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн., заборгованість за процентами за користування позикою на дату відступлення права вимоги 7194,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У розділі 1 Договору №2570944 від 22 червня 2021 року зазначено, що строк дії Договору - період, на який укладається Договір позики, що починає обчислюватись з дати укладення Договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики.

За відсутності доказів на підтвердження пролонгації договору позики №2570944 від 22 червня 2021 року, укладеного між ТОВ"МАНІФОЮ" та відповідачем, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування процентів після закінчення строку кредитування.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 10 березня 2023 року у розмірі 5413,60 грн. суперечить умовам договору, та нарахована поза межами його дії, відтак не може бути задоволена судом.

З урахуванням викладеного, оскільки позивачем одержало право (замість кредитодавця) за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 11194,00 грн., з яких: 4000 грн. - тіло кредиту, та 7194,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення 13 жовтня 2021 року кредитодавцем права вимоги, у межах строку дії договору, у відповідності до розрахунку, наданого позивачем.

Отже, позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню - 67,40% від ціни позову (11194,00 грн./16 607,60 грн. * 100%).

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У пункті 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України в редакції Закону №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Відповідно до положень ч.4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 07 вересня 2022 року (справа №679/1136/21, провадження №61- 5238св22), виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, ст.257,258 цього Кодексу, підлягає застосуванню.

Більш того, Указом Президента України від 24лютого 2022року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений і діяв по дату звернення з позовом до суду.

Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З урахуванням викладеного, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом задоволено 67,40 % позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 1632,61 грн.(2422,40*67,40 %), та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 6066,00 грн.(9000*67,40%).

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість за Договором позики №2570944 від 22 червня 2021 року у розмірі 11 194,00 грн., 6 066,00 грн. витрат та професійну правничу допомогу, та 1 632,61 грн. суми сплаченого судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Кривоозерський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 листопада 2025 року.

Суддя :