Справа № 452/1103/25
Провадження № 2/452/1657/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

представника позивача Литвиненко А.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 26 березня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення 24875 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором № 130004 від 1 лютого 2024 року; 2422 грн. 40 коп. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позов обґрунтований тим, що 1 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачка уклали Кредитний договір № 130004 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування позичальника та загальної для всіх клієнтів кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит, що розміщена на веб-сайті кредитодавця https://finx.com.ua за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальниця уклала договір, приєднавшись до публічної частини, прийняла умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту, відповідно до розділу V цієї індивідуальної частини. Відповідачка добровільно без примусу чи тиску заявила про бажання отримання коштів, зареєструвалася на Сайті, під час чого пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту Кредитодавця, тобто вказала свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання Договору, перевірило не лише особисті дані відповідачки з метою ідентифікації, а також платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки позичальниці.

Електронний підпис одноразовий ідентифікатор b0754270 відправлено на номер телефону НОМЕР_1 відповідачки та введено нею 01.02.2024 15:22:13, що підтверджується на кожній сторінці індивідуальної частини.

Окрім цього, індивідуальна частина містить електронну печатку ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та підпис директора, що за необхідності можна підтвердити через Єдиний портал державних послуг Дія.

З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, прийняття відповідних умов надання кредиту, а також повідомлення Кредитодавцем у встановленій законом формі всіх умов, які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір про надання кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Загальний строк кредитування за цим Договором складає 98 днів з 1 лютого 2024 року (дата надання кредиту) по 9 травня 2024 року. Розрахунки заборгованості, підготовлені ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» за Кредитним договором № 130004 від 1 лютого 2024 року наведено у додатках до позовної заяви.

Позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалось.

Всупереч умов Договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 24875 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 13334 грн. - заборгованість по кредиту; 10940 грн. 67 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 601 грн. - комісія за кредитним договором.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивач 12 липня 2024 року уклали Договір факторингу № 12072024, згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 130004 від 1 лютого 2024 року.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 12072024 від 12 липня 2024 року від ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24875 грн. 67 коп.

Оскільки відповідачка добровільно не погашає вказану заборгованість за кредитом, що стало приводом для звернення позивача до суду із цим позовом. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. (том 1 а.с.1-14).

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1247384 від 31 березня 2025 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (том1 а.с. 130).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 131-132).

Заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства 20711,46 грн., що складається з наступного: 10000 грн. 50 коп. - заборгованість по кредиту; 10710 грн. 96 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства 2016 грн. 89 коп. судового збору та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (том 1 а.с.149-152).

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року скасоване заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2025 року, призначено по справі судове засідання на 06 листопада 2025 року; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву; витребувано в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію щодо імітування платіжної картки на ім`я ОСОБА_2 та інформацію про зарахування коштів на її картковий рахунок (том 1 а.с.230-231).

22 жовтня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка позовні вимоги визнала в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 9998,50 грн. В іншій частині просила відмовити з урахуванням того, що оскільки ОСОБА_2 було встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватися безоплатно (одноразова комісія за видачу кредиту та за обслуговування кредиту, без конкретизації послуг) тому такі вимоги є нікчемними з моменту укладення договору, отже відсутні підстави для стягнення з відповідачки 3335,50 грн. та 601 грн. за нарахованими комісіями. Крім того ОСОБА_2 є учасником бойових дій, про що свідчить відповідне посвідчення НОМЕР_2 , видане 19 квітня 2019 року на призвіще ОСОБА_4 . Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08.11.2022 року уклади шлюб, при реєстрації якого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення і інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації №1416, виданою 17.07.2025 року в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 в період з 28.10.2024 року по 03.03.2024 року, з 21.03.2025 року по 02.05.2025 року брала участь у заходах з оборони України в Харківській області. Таким чином, відповідачка має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на неї поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», а тому нарахування їй процентів за користування кредитом є необґрунтованим. Тому в частині стягнення процентів просили відмовити. Витрати на правничі послуги вважали завищеними враховуючи те, що справа є малозначною, не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи; сама за текстом позовна заява є шаблонною; матеріали справи не містять підтвердження оплати правничих послуг (том 1 а.с. 243-249).

29 жовтня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача в яких позивач зазначив, що комісія за надання кредиту та комісія за управління та обслуговування кредитом були передбачені умовами кредитного договору №144507 від 24.06.2024 року, з якими ОСОБА_2 була ознайомлена та на які погодилася при укладанні договору. Вартість витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду доказами та є обґрунтованою. Разом з тим, що позивачу стало відомо про відповідачка проходить військову службу, вважають, що стягненню підлягає сума 13334,00 грн., та понесені судові витрати: судовий збір 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу 7000,00 грн. (том 2 а.с.16-21).

30 жовтня 2025 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, в яких позивач просить стягнути з відповідачки 13334,00 грн., та понесені судові витрати: судовий збір 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу 7000,00 грн. (том 2 а.с. 25-27).

30 жовтня 2025 року до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) від представника відповідачки ОСОБА_1 які є аналогічними викладеним у відзові на позовну заяву (том 2 а.с.36-38).

04 листопада 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення у справі від позивача, в яких представник позивача фактично послався на доводи, викладені в відповіді на відзив (том 2 а.с.59-64).

В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав викладених в заявах по суті справи, просив стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 13334,00 грн., що складається з 10000,50 грн. сума кредиту, що була безпосередньо перерахована позичальниці, 3333,50 грн. комісії, що нараховується та підлягає сплаті одноразово вдень укладання договору та понесені судові витрати.

Представник відповідачки в судовому засіданні не спростовувала факту укладання 1 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_2 кредитного договіру № 130004 у формі електронного документа з використанням електронного підпису та отримання останьою кредиту у розмірі 10000,50 грн. Пояснила, що ОСОБА_2 запозичені кошти не повернула, виплати по кредиту не здійснювала. Разом з тим просила задовольнити позов частково в сумі 9998,50 грн. В іншій частині просила відмовити з посиланням на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Також просила зменшити суму судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 1 лютого 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»» та ОСОБА_2 було укладено Договір про споживчий кредит № 130004 (а.с. 22-28).

Згідно п. 2.2.1. Договору, сума (зальний розмір) кредиту становить 13334 грн., що надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000,50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_4 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до п. 2.5. Договору, комісія за надання кредиту складає 3333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Згідно п. 2.6. Договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 98 днів з 01.02.2024 р. (дата надання кредиту) по 09.05.2024 р.

Відповідно до п. 2.7. Договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 14281,17 грн. (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят одна грн. сімнадцять коп.). Денна процентна ставка складає 1,0929 %.

Цей договір підписано електронним цифровим підписом позичальниці, відтворений шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору позики відповідачка підтверджує, що вона ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі.

Договір позики укладався сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін Договору позики виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідачка, відповідно до розрахунку, порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, внаслідок чого допустила заборгованість у розмірі

24875 грн. 67 коп., яка складається, згідно наданого позивачем розрахунку, з наступного: 13334 грн. - заборгованість по кредиту; 10940 грн. 67 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 601 грн. - комісія за кредитним договором.

Між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» 12 липня 2024 року укладено Договір факторингу № 12072024, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», в тому числі і до відповідачки

ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит № 130004 від 1 лютого 2024 року.

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 12072024 від 12 липня 2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 24875 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 13334 грн. - заборгованість по кредиту; 10940 грн. 67 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 601 грн. - комісія за кредитним договором.

Згідно інформації, що надійшла з АТ КБ «Приватбанк» на запит суду, на ім`я

ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 , у національній валюті, на який 01.02.2024 року було зарахування коштів на суму 10000,50 грн. Дана інформація підтверджена даними виписки по вказаному рахунку (том 2 а.с.53-55).

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, про що свідчить відповідне посвідчення НОМЕР_2 , видане 19 квітня 2019 року на призвіще ОСОБА_4 . Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (том 2 а.с.1).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08.11.2022 року уклади шлюб, при реєстрації якого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (том 2 а.с.2).

Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення і інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації №1416, виданою 17.07.2025 року в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_2 в період з 28.10.2024 року по 03.03.2024 року, з 21.03.2025 року по 02.05.2025 року брала участь у заходах з оборони України в Харківській області (том 2 а.с.3-10).

Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Договір про споживчий кредит № 130004 від 1 лютого 2024 року був підписаний електронним цифровим підписом відповідачки, відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

У даному випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору споживчого кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачки.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», зокрема ст. ст. 11, 12 цього Закону, які суд застосовує при вирішенні спору.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Суд вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредит, а остання користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість.

Згідно п. 2.2.1. Договору, сума (зальний розмір) кредиту становить 13334 грн., що надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000,50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_4 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1

ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 9 грудня

2019 року в справі № 524/5152/15.

За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 3333 грн. 50 коп. та 601 грн. є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_2 боржницею за цим платежем.

Отже, враховуючи, що відповідачці ОСОБА_2 на картку № НОМЕР_4 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» було перераховано кредит у розмірі 10000,50 грн., який відповідачкою не сплачений, що підтверджено представником позивачки в судовому засіданні, саме такий підлягає стягненню з відповідачки.

Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 2.6. Договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 98 днів з 01.02.2024 р. (дата надання кредиту) по 09.05.2024 р.

Водночас, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Як встановлено судом ОСОБА_2 є учасником бойових дій, приймала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення і інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації, перебуває на військовій службі по теперішній час.

Таким чином, у період виконання умов кредитного договору, а також станом на момент розгляду судом справи, відповідачка має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на неї поширювались пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей».

Враховуючи встановлені обставини та наведені положення законодавства, суд вважає, що умови договору про зобов`язання позичальника крім суми позики сплатити на користь позикодавця проценти не підлягають застосуванню, як такі, що суперечать закону.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ "ФК "ЕЙС" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжною інструкцією від 19.03.2025 року (а.с. 15).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково (40%), судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі

968,96 грн.

З приводу вимоги відповідача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке.

Згідно ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі

№ 755/9215/15-ц міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані копія Договору про надання правової допомоги

№ 04/02/25-01 від 4 лютого 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 4 лютого 2025 року.

Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7000 грн., проте матеріали справи не містять доказів про те, що такі витрати були необхідними у даній справі, враховуючи її типовість для позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, є завищеними, враховуючи категорію справи, яка не є складною та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги не є значним. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що буде співмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 89, 133, 141, 247, 259 , 263, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054, 1077 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 10000 (десять тисяч) грн. 50 коп. заборгованості по кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 968,96 грн. та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», юридична адреса: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 42986956.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлений 11 листопада 2025 року.

Суддя