Справа № 163/2368/25
Провадження № 2/163/575/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості: - за Кредитним договором №8595179 в розмірі 25025,00 гривень; - за Кредитним договором №73137938 в розмірі 16500,00 гривень.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об`єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою слід розуміти матеріально-правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З пред`явленого позову вбачається, що в останньому позивачем заявляються вимоги до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за двома окремими кредитними договорами, що є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Сумісний розгляд заявлених позивачем позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного з укладених кредитних договорів, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставини їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум.

Відповідні договори є різними за предметом, обсягом зобов`язань та строками виконання, що матиме наслідком дослідження окремо кожного договору та окремо - заборгованостей, які виникла з різних підстав, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами.

Сумісний розгляд таких позовних вимог суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, визначені ЦПК України.

Аналогічні висновки були надані Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 по справі № 910/7186/19.

При цьому, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кожним із кредитних договорів шляхом подачі окремих позовів.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

За вказаних обставин, оскільки позивачем були порушені правила об`єднання позовних вимог, позовна заява на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню позивачу.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вищевказаних недоліків, позивач має право повторного звернення до суду з цією заявою.

Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи, що позовна заява повернута, сплачений позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір за платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 140109 від 14 жовтня 2025 року в розмірі 3028 грн. належить повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 185, 188, 258-261 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами повернути позивачу.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ), сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) за платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 140109 від 14 жовтня 2025 року.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Суддя С.А.Шеремета