Справа № 185/9047/25
Провадження № 2/185/6706/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

До суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу між сторонами. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18 грудня 1989 року відділ запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1285, зареєстрував шлюб між сторонами. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року провадження у даній справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов.

Відповідно до ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав, будь-яких клопотань до суду не подавав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 грудня 1989 року сторони уклали шлюб, який зареєстрував відділ запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1285.

Відомостей щодо наявності від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не надали. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає.

Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили.

Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.104,105,110,112 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,19,42,81,89,263,265,304 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрував 18 грудня 1989 року відділ запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1285.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя М. М. Перекопський