Справа № 372/2361/24
Провадження 2-163/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.,

за участі секретаря Калашник І.В.,

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Київська обласна військова адміністрація, Козинська селищна рада Обухівського району Київської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, виправлення землевпорядної документації та вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024 р. позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 третіх осіб Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Київська обласна військова адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, виправлення землевпорядної документації та вчинити певні дії.

В обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Старобезрадичівської сільської ради від 21.02.2002 р., позивачці була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,6282 га та виданий Державний акт на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю з №2344. Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням з ведення особистого підсобного господарства 0,4182 га, з них для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,2100 (0,2098) га (ділянка АДРЕСА_2 ), на якій розташовані жилий будинок та господарські споруди, що належать позивачці на праві приватної власності та ділянки для городництва площею 0,2011 га (ділянка АДРЕСА_3 ) і площею 0,2173 га (ділянка №3). Згідно плану за описом зовнішніх меж Ділянка № НОМЕР_1 площею 0,2098 га за вісями А до Б межує з землями загального користування сільської ради, від Г до А межує з землями відповідача ОСОБА_5 . Згідно Плану за описом зовнішніх меж Ділянки № НОМЕР_2 площею 0,2011 га за вісями А до Б межує з землями наданими ОСОБА_6 , від Б до В межує з землями загального користування, від В до Г межує з землями наданими ОСОБА_7 , від Г до Д межує з землями наданими ОСОБА_8 , від Д до А межує з землями запасу сільської ради. Згідно Плану за описом зовнішніх меж Ділянка № НОМЕР_3 , площею 0,20173 га вісями А до Б, межує з землями наданими ОСОБА_9 , від Б до В, межує з землями відповідача ОСОБА_5 , від В до А довжиною 33,24 м та 62,87 м із землями загального користування сільської ради. 23.03.2013 р. державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського МРУЮ Київської області Козловим Ю.В., за заявою позивачки внесені відомості про її право власності на земельну ділянку площею 0,2173 га, кадастровий номер :01:028:0037, за адресою АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якому зокрема частину вісі від В до А, а саме від В до Б/н складає 33,24 м. В липні 2015 р. позивачкою була відчужена земельна ділянка № НОМЕР_2 , колишній (26.03.2006 - 31.10.2010 р.р.) Голові Старобезрадичівської сільської ради відповідачу ОСОБА_4 дружині відповідача ОСОБА_5 , яка була ним приєднана до земельної ділянки, що вже належала йому на праві власності та межувала з ділянкою № НОМЕР_2 . А згодом цим двом об`єктам об`єднаним земельним ділянкам була присвоєна одна поштова адреса: АДРЕСА_4 . Після відчуження земельної ділянки №2, позивачка 11.11.2016 р. звернулася до Управління Держземагенства в Обухівському районі Київської області для отримання Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і за відомостями про державну реєстрацію якого, за кадастровим номером :01:028:0037, адреса: АДРЕСА_1 , зазначена дата державної реєстрації земельної ділянки 16.07.2015 р., а не 23.02.2002 р., як було раніше, при цьому відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. За описом меж Ділянки №3 площею 0,20173 га, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2016 р. вісь від Б до В, яка складає 30.46 м. і за Планом 2002 р. від А до Б, яка складає 30.45 м., ця ділянка межує із землями сільради і це є проїздом, а не землями наданими ОСОБА_9 , як зазначено в Плані від 2002 р. За віссю від Б до А згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2016 р., яка складає 40,06 м і 36,48 м., що межує з землями відповідача ОСОБА_4 , а за ОСОБА_10 від 2002 р. вісь від Б до В (78,99 м.) межує із землями наданими відповідача ОСОБА_5 , за віссю від В до В (62,87 м. та 33,19 м) межує з землями сільради і це проїзд, яка за Планом 2002 р. була вісь від В до А (62,87 м. та 33,24 м) хоча площа цієї земельної ділянки залишена без змін та складає 0.2173 га. На той час, невідповідність даних Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2016 р. даним Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р. позивачка вважала технічною помилкою. Влітку 2023 р., коли позивачка приїхала в с.Старі Безрадичі до свого будинку та городу, побачила що з частини її городу вздовж вісі за Планом 2002 р. від А до Б (30,45 м), що межує з земельною ділянкою наданою ОСОБА_9 обладнана насипна щебенем стоянка та проїзд для автомобіля, що належить відповідачам, а також демонтована огорожа города позивачки на вісі від Б до В (78,99 м) (за Планом 2002 р.), що межує з земельною ділянкою Відповідачів. Того ж дня між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_4 виник спір, в процесі якого відповідачка позивачці повідомила, що ця частина земельної ділянки не належить їй на праві власності, а є місцем загального користування, а саме проїздом. Позивачка вказала, що проїзд є тупиком і не може слугувати суспільним інтересам громади, адже за її земельною ділянкою для городництва починається ліс на схилах глибокого яру. Позивачка вважає, що її право власності, користування та розпорядження земельною ділянкою, порушено. Відповідачами здійснено самовільне захоплення частини 0,030 га земельної ділянки призначеної для ведення особистого підсобного господарства 0,2173 га, що належать позивачці на праві приватної власності, для будівництва дороги.

В зв`язку з цим позивач просить суд визнати недійсними зміни у землевпорядній документації та у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2016 р. Зобов`язати внести зміни до Держгеокадастру та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., а саме в частині опису меж Ділянки №3 площею 0,20173 га, за віссю від Б до В, яка складає 30,46 м і за Планом 2002 р. є віссю від А до Б, яка складає 30,45 м та межує із землями наданими ОСОБА_9 і за віссю від В до В, яка за Планом 2002 р. була вісь від В до А та складає довжину 62,87 м та 33,24 м. Зобов`язати відповідачів усунути перешкоди з реалізації її порушеного права на володіння та користування її земельною ділянкою та відновити зруйновану огорожу її городу.

12.06.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

18.07.2024 р. до суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що про факт відчуження у 2015 р. ОСОБА_3 земельної ділянки на користь відповідачки ОСОБА_4 або на користь її чоловіка відповідача ОСОБА_5 їй нічого не відомо. Жодних підтверджень здійснення зазначеної дії ОСОБА_3 не надано. Про факт існування на території ділянки, а саме городу, ОСОБА_3 стоянки та проїзду для автомобіля відповідачці нічого не відомо. Жодних дій на території земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 вона не вчиняла. Про існування огорожі їй нічого не відомо. Ніяких дій з існуючими огорожами на земельних ділянках ОСОБА_3 вона не вчиняла. Жодних підтверджень існування зазначеної огорожі ОСОБА_3 не надано. Згідно з інформацією з відкритих даних земельного кадастру України, між ділянками ОСОБА_3 вздовж вісі А-Б та землями ОСОБА_9 існують землі загального користування, а саме проїзд. Про що також зазначає сама ОСОБА_3 у своїй заяві. Жодних дій з фактичного використання земельної ділянки позивачки та/або її частини відповідачка не вчиняла. Жодних підтверджень вчинення нею подібних дій ОСОБА_3 не надано. В зв`язку з цим просила суд відмовити у позовних вимогах.

11.09.2024 р. до суду від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому повторно викладені обставини аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

09.10.2024 р. до суду від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Шарко Д.Р. надійшла заява про залучення співвідповідачів та уточнення позовних вимог. В якій просила суд визнати недійсними зміни у землевпорядній документації та у Державному земельному кадастрі про належну ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0037 щодо зміни первісних меж земельної ділянки. Зобов`язати відповідача -3 та відповідача -4 внести зміни до Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., а саме в частині опису меж Ділянки №3 площею 0,20173 га, за віссю від Б до В, яка складає 30,46 м. і за Планом 2002 р. є віссю від А до Б, яка складає 30,45 м та межує із землями наданими ОСОБА_9 і за віссю від В до В яка за Планом 2002 р. була вісь від В до А та складає довжину 62.87 м та 33,24 м. Зобов`язати відповідача -1 та відповідача -2 усунути перешкоди з реалізації порушеного права ОСОБА_3 на володіння та користування належною їй земельною ділянкою та відновити зруйновану огорожу її городу. Залучити до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Держгеокадастру у Київській області (в якості відповідача 3) та Козинську селищну раду Обухівського району Київської області (в якості відповідача 4).

09.10.2024 р. ухвалою суду було прийнято заяву представника позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Головне управління Держгеокадастру у Київській області та Козинську селищну раду Обухівського району Київської області.

12.11.2024 р. до суду від представника співвідповідача Козинської селищної ради Обухівського району Київської області Іщенко С.М. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що до позову не додано жодного документу, що підтверджує обставини викладені в позові та порушення Козинською селищною радою законних прав чи інтересів позивача, зокрема обладнання насипаної щебенем стоянки та проїзду для автомобіля, а також демонтування огорожі городу позивача. Також незрозумілим як Козинська селищна рада створює позивачу перешкоди з реалізації її порушеного права на володіння та користування земельною ділянкою та з яких підстав селищна рада повинна відновлювати зруйновану огорожу. Щодо твердження позову: «як це видно на мапі з Держгеокадастру, яка була надана мені згодом Старостою Старобезрадичівської громади ОСОБА_11 з новими межами моєї земельної ділянки», зазначив, що дане твердження не відповідає дійсності, оскільки: ОСОБА_11 не займає і ніколи не займав посаду старости Старобезрадичівської громади, яка на території Обухівського району відсутня. ОСОБА_11 не надавав мапу з Держгеокадастру, оскільки відповідно до чинних нормативно-правових актів такого документу, як мапа з Держгеокадастру не існує. Щодо визнання недійсними змін у землевпорядній документації та у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2016 р. та збов`язання внести зміни до Держгеокадастру та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Козинська селищна рада зазначає, що позивачем не додано до позовної заяви ані копії землевпорядної документації, ані витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.11.2016 р. В зв`язку з цим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.11.2024 р. до суду від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Шарко Д.Р. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. В якій просила суд визнати недійсними зміни у землевпорядній документації та у Державному земельному кадастрі про належну ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0037 щодо зміни первісних меж земельної ділянки. Зобов`язати відповідача -3 та відповідача -4 внести зміни до Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., а саме в частині опису меж Ділянки №3 площею 0,20173 га, за віссю від Б до В, яка складає 30,46 м. і за Планом 2002 р. є віссю від А до Б, яка складає 30,45 м та межує із землями наданими ОСОБА_9 і за віссю від В до В яка за Планом 2002 р. була вісь від В до А та складає довжину 62.87 м та 33,24 м. Зобов`язати відповідача -1 та відповідача -2 усунути перешкоди з реалізації порушеного права ОСОБА_3 на володіння та користування належною їй земельною ділянкою та відновити зруйновану огорожу її городу. Визнати недійсними зміни у землевпорядній документації та у Державному земельному кадастрі про належну ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0038 щодо зміни первісних меж земельної ділянки. Зобов`язати відповідача -3 та відповідача -4 внести зміни до Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернувши межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:028:0038, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., а саме в частині опису меж Ділянки №1 площею 0,2098 га, за віссю від В до Б, яка складає 96,10 м. і за Планом 2002 р. є віссю від Г до А, яка складає 96,19 м та межує із землями наданими ОСОБА_5 і за віссю від Г до А, яка складає 102,62 м і за Планом 2002 р. є віссю від Б до В та складає довжину 102,65 м.

04.12.2024 до суду від представника співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області Чурпіта Ю. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що внесення змін до державного земельного кадастру проводиться на підставі документації із землеустрою розробленої сертифікованим інженером землевпорядником, документація подається через електронний кабінет та надсилається у випадковому порядку до кадастрових реєстраторів всієї України. В зв`язку з цим Головне управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області не може розробити документацію із землеустрою та прийняти таку документацію і внести зміни до Державного земельного кадастру. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки визначено неналежний спосіб захисту оспорюваних правовідносин. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

11.12.2024 р. ухвалою суду було прийнято заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог.

24.12.2024 р. та 30.12.2024 р. від представника співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області Мельниченко М.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що твердження про наявність помилки у відомостях про земельні ділянки, з кадастровими номерами :01:028:0037 та :01:028:0038, в Державному земельному кадастрі нічим не підтверджені. Позовна вимога щодо внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок :01:028:0037 та :01:028:0038 не може бути задоволена судом, оскільки Головне управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області не являється розробником документації із землеустрою згідно з вимогами закону. До повноважень Головного управління Держгеокадастру у м.Києві та Київській області не входить внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зв`язку з цим просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

23.01.2025 р. до суду від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме викопіювання з Генерального плану с.Старі Безрадичі земельних ділянок розташованих за адресами: АДРЕСА_4 , вул.Київська, 39, АДРЕСА_5 та суміжних земель, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою вул.Київська 37 №:01:028:0014, номер витягу НВ-025 від 15.01.2025 р.

24.06.2025 р. до суду від представника позивача адвоката Шарко Д.А. надійшло клопотання про долучення доказів.

25.06.2025 р. до суду від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог, в якій просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині вимог до відповідача 3 (Головне управління Держгеокадастру у Київській області) і відповідача 4 (Козинська селищна рада Обухівського району Київської області), а також стосовно визнання недійсними змін у землевпорядній документації та у Державному земельному кадастрі, а саме залишити без розгляду наступні позовні вимоги:

Визнати недійсними зміни у землевпорядній документації та у Державному земельному кадастрі про належну ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0037 щодо зміни первісних меж земельної ділянки. Зобов`язати відповідача -3 та відповідача -4 внести зміни до Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., а саме в частині опису меж Ділянки №3 площею 0,20173 га, за віссю від Б до В, яка складає 30,46 м. і за Планом 2002 р. є віссю від А до Б, яка складає 30,45 м та межує із землями наданими ОСОБА_9 і за віссю від В до В яка за Планом 2002 р. була вісь від В до А та складає довжину 62.87 м та 33,24 м. Визнати недійсними зміни у землевпорядній документації та у Державному земельному кадастрі про належну ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0038 щодо зміни первісних меж земельної ділянки. Зобов`язати відповідача -3 та відповідача -4 внести зміни до Держгеокадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернувши межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:028:0038, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 30.04.2002 р., а саме в частині опису меж Ділянки № НОМЕР_1 площею 0,2098 га, за віссю від В до Б, яка складає 96,10 м. і за Планом 2002 р. є віссю від Г до А, яка складає 96,19 м та межує із землями наданими ОСОБА_5 і за віссю від Г до А, яка складає 102,62 м і за Планом 2002 р. є віссю від Б до В та складає довжину 102,65 м. Водночас позивач підтримує позовні вимоги в частині до відповідача 1 ( ОСОБА_4 ) і відповідача 2 ( ОСОБА_5 ), а саме наступну позовну вимогу: Зобов`язати відповідача -1 та відповідача -2 усунути перешкоди з реалізації порушеного права ОСОБА_3 на володіння та користування належною їй земельною ділянкою та відновити зруйновану огорожу її городу.

06.08.2025 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.09.2025 р. в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Шарко Д.Р. позов підтримала. Пояснила, що земельну ділянки позивачка використовує для ведення господарства. Відповідачі привласнили частину її земельної ділянки. Позивачка від частини позовних вимог відмовилася, бо їх вирішили мирним шляхом. Підтримує лише позовну вимогу №4, а саме зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди з реалізації порушеного права ОСОБА_3 на володіння та користування належною їй земельною ділянкою та відновити зруйновану огорожу її городу.

30.09.2025 р. в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримала в частині позовної вимоги №4, пояснила, що паркан відповідачів на її ділянці, нехай вони його приберуть.

30.09.2025 р. представник відповідачів Побережник А.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала проти позову, з підстав викладених у відзиві. Просила суд застосувати позовну давність. Між сторонами відсутній спір про право. В актах не було зазначено про будь-які огорожі. Не наведено докази порушення права позивачки. Витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню. Огорожа знаходиться на землях комунальної власності.

30.09.2025 р. представники відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, в відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях проти позову заперечували, просили суд справу розглядати без їх участі.

30.09.2025 р. в судове засідання представник третьої особи Київської обласної військової адміністрації не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причин не явки суду не повідомив.

28.10.2025 р. в судовому засіданні в судових дебатах представник позивача ОСОБА_3 адвокат Шарко Д.Р. позов підтримала з урахуванням зменшення позовних вимог.

28.10.2025 р. в судовому засіданні в судових дебатах представник відповідачів Побережник А.О. просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що позивачка в судовому засіданні заявила вимогу, яка не була заявлена в позовних вимогах, оскільки в позові позивачка просила суд зобов`язати відповідачів відновити зруйновану огорожу. Відсутнє підтвердження порушення прав позивачки.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідачів, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлені наступні обставини:

Позивачка ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:028:0037 площею 0,2173 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ №014041, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 2760296, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 (а.с.16-17, 19-22)

Крім того, позивачка ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:028:0038 площею 0,2098 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 2759632, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 73355371, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-16 (а.с.102-107)

Як вбачається з наданих суду документів, зокрема Зведеного плану місця розташування земельних ділянок АДРЕСА_1 , між земельною ділянкою позивачки та земельною ділянкою відповідачів кадастровий номер :01:028:0014 знаходиться проїзд до земельної ділянки відповідачів.

В письмових поясненнях відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що вони жодним чином не порушували права позивачки на володіння належною їй земельною ділянкою, жодним чином не порушували права позивача на користування належною позивачу земельною ділянкою, не створювали жодних перешкод з реалізації прав позивача на володіння та користування належною позивачці земельною ділянкою. Відповідачам не відомо про існування зазначеної позивачкою огорожі. Вони користуються та проживають на ділянці за адресою АДРЕСА_4 з 1983 р., і з того моменту по сьогоднішній день, зазначеної позивачкою огорожі не існувало. Ніякої огорожі вони не руйнували, а вимоги позивачки безпідставні.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до приписів Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розгляд питань про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а також вирішення інших земельних спорів, що відповідно до визначеної Земельним кодексом України компетенції розглядалися органом місцевого самоврядування здійснюється судами в порядку цивільного судочинства.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги лише в частині та просила зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди з реалізації порушеного права ОСОБА_3 на володіння та користування належною їй земельною ділянкою та відновити зруйновану огорожу її городу. Крім того позивачка в судовому засіданні заявила вимогу про знесення паркану відповідачів на її ділянці.

Разом з тим позивачкою та її представником суду не надано жодних доказів того, що відповідачами чиняться перешкоди з реалізації права ОСОБА_3 на володіння та користування належною їй земельною ділянкою. Крім того відсутні докази, того що на земельній ділянці позивачки находився паркан та його було знесено відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Отже, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підтверджені жодним належним доказом.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Київська обласна військова адміністрація, Козинська селищна рада Обухівського району Київської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, виправлення землевпорядної документації та вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2025 р.

Суддя: О.М. Зінченко