Справа № 487/5409/25
Провадження № 2/487/2775/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

28 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва за допомогою системи «Електронний суд», сформована адвокатом Гавровою О.Ю. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Південь», в якому позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 1363 від 24.11.1997 року укладений та Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дійсним.

Позов обґрунтований тим, що вказаний договір був укладений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» та зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», проте не посвідчений нотаріально. Сторони виконали всі умови договору та позивач проживає у квартирі. Наразі, через відсутність належного оформлення права власності позивач не може належним чином розпорядитись нерухомим майном. На сьогодні контактів з відповідачами немає, тому відсутня можливість посвідчити договір нотаріально.

06 серпня 2025 року відкрито провадження, призначено судове засідання, витребувано докази з КП «ММБТІ».

02 вересня 2025 р. надійшла відповідь КП «ММБТІ».

До судового засідання представник позивача Гаврова О.Ю. подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує і просить задовольнити.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, причин не повідомили, відзиву не подали.

Враховуючи повторну неявку відповідачів та третьої особи, заяву представника позивача, у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 24 листопада 1997 року на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» укладено договір №1363 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний договір зареєстровано на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 1363, а також зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 26.08.1999 р. за реєстровим №16386.

За розпорядженням Миколаївського міського голови від 19 лютого 2016 р. № 28р «Про перейменування об`єктів топоніміки», пр. Леніна перейменовано на пр. Центральний.

На момент укладення договору купівлі-продажу правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV (435-15) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р.

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Разом з цим, зі змісту договору №1363 купівлі-продажу нерухомого майна від 24 листопада 1997 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований у «Журналі біржових операцій з нерухомим майно» за №1363 від 24 листопада 1997 року та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу», на яку є посилання у договорі купівлі-продажу, дозволяла членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, на дату укладання договору купівлі-продажу квартири, в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року.

Разом з цим, у відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу був укладений на біржі відповідно до ЗУ "Про товарну біржу", зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконаний сторонами, але на теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо.

При вказаних вище обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір №1363 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 24 листопада 1997 року на Товарній біржі ««Нерухомість-Південь» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 26.08.1999 за реєстровим №16386, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Південь», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Г. Олекси Алмазова, 12-Б, кв. 44.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Суддя З.М. Сухаревич