Номер справи 171/860/25
Номер провадження 2/171/1039/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

за участю: секретаря судового засідання Ровної Н.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Апостолове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Морозов Вадим Юрійович, до ОСОБА_3 , третя особа: Апостолівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, -

встановив:

19 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Позовна заява мотивована тим, що позивач та ОСОБА_4 з 2010 року проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання народилась дитина, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані щодо батьківства вказані згідно ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_4 утримував позивачку та їхнього сина, якого вони виховували і виконували обов`язки батьків. 05.07.2024 року ОСОБА_4 було призвано у зв`язку з мобілізацією до лав ЗСУ, але 10.12.2024 року надійшло сповіщення його сестрі про те, що брат ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув поблизу населеного пункту Погребки Суджанського району Курської області російської федерації. Визнання батьківства ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , потрібно для можливості звернення до всіх урядових та неурядових організацій для отримання пенсії по втраті годувальника, але оскільки, на час державної реєстрації народження, ОСОБА_5 , заява від ОСОБА_4 , не надходила, тому позивачка змушена звернутися до суду із заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов просив задовольнити на підставі викладених вимог у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно із сповіщенням сім`ї від 10.12.2024 року № 14461, яке було надіслано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу населеного пункту Погребки Суджанського району Курської області російської федерації.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04.09.2019 року з позначкою, що запис поновлено, встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , актовий запис №01.

Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №46368 від 12.02.2025 року, складеного Медико-генетичним центром «Мама Папа», встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є братом батька за батьківською лінією, тобто біологічним дядьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складає 99,97 %.

Відповідно до частини 1 статті 126СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частинами 1-3 статті 122СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п. 3 ч. 2ст. 125 СК України).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Статтею 134 СК України визначено, що внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, здійснюється на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до роз`яснень п.п. 4, 5, 9постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 рокуспір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

У постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Таким чином, приймаючи до уваги усі зібрані докази та встановлені обставини справи, зміст вказаних норм, суд вважає, що у ході судового розгляду підтверджено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 82, 200, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 125, 126, 130, 131, 134, 135 СК України, суд -

ухвалив::

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Морозов Вадим Юрійович, до ОСОБА_3 , третя особа: Апостолівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком дитини ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зобов`язати Апостолівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) () внести зміни до актового запису №01, складеного 04 вересня 2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де зазначити батьком дитини ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.М.Ліпчанський