441/977/24 2/441/76/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04.11.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Струс Наталії Ярославівни до ОСОБА_2 , Городоцької міської ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним рішення, скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на 1/2 житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , Городоцької міської ради Львівської області,в якій просила визнати недійсним рішення виконавчого комітету № 58 від 27.06.2007 «Про дозвіл на виготовлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 »; скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15.11.2007 серії НОМЕР_1 реєстраційний номер майна 18900451 в частині реєстрації 1/2 права власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та його державну реєстрацію; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно і зокрема на 1/2 частину житлового будинку, в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 12.02.2015 склала заповіт за яким належну їй 1/2 частину означеного будинку заповіла ОСОБА_5 . З метою прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріуса, проте листом від 14.03.2024 № 15/01-16 їй відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, через розбіжності у правовстановлюючих документах.

При підготовці матеріалів справи до суду було встановлено, що 14 червня 1983 року ОСОБА_4 отримала у спадок після смерті ОСОБА_6 ідеальну половину житлового будинку в селі Мшана. Спадкодавцю ОСОБА_6 вказана половина належала на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 1967 року. 25.08.1987 ОСОБА_4 виготовила реєстраційне посвідчення у Самбірському МБТІ , за яким остання є власником 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 . 25.08.1987 у Самбірському МБТІ на підставі рішення Городоцької районної ради №267 від 20.08.1987 інша 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_7 . Рішенням виконавчого комітету № 1 від 26.10.2017 «Про впорядкування назв вулиць в с. Мшана та на території Мшанської сільської ради», назва вул. Радянської армії змінена на вул. Ю.Миндик. Відтак, житловий будинок АДРЕСА_1 належав по 1/2 частини ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Із витягу № 8722463 від 02.03.2007 про реєстрацію у спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_7 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , державним нотаріусом 02.03.2007 було заведено спадкову справу № 114/2007. 15.11.2007 ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому. Підставою реєстрації права власності за ОСОБА_3 стало рішення виконавчого комітету №58 від 27.06.2007 «Про дозвіл на виготовлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 і єдиною підставою для прийняття такого рішення слугувала заява ОСОБА_3 .

З урахуванням вищенаведеного позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, тому змушена звернутися до суду із означеним.

Ухвалою суду від 22.05.2025 до участі у справі відповідача ОСОБА_3 замінено на належного відповідача - ОСОБА_2 .

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Струс Н.Я. у заяві від 04.11.2025 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірительки та стягнути із відповідача судові витрати, що складаються із сплати судового збору за звернення із позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 04.11.2025 подав заяву про визнання позову, згідний відшкодувати позивачці витрати зі сплати судового збору, просив про розгляд справи за його відсутності.

Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова Ременяк В.В. 23.06.2025 подав до суду письмові пояснення, в яких позов не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності представника міської ради.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Городоцькою державною нотаріальною конторою 05 червня 1967 року № 1015, належала ідеальна половина житлового будинку та господарських споруд в селі Мшана Городоцького району Львівської області (а.с.45-46).

З копії запису акта про смерть № 9 від 13.03.1976 видно, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 43).

Як видно із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.1983 (а.с. 53, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_6 ідеальну половину житлового будинку та господарських споруд в селі Мшана Городоцького району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Городоцькою державною нотаріальною конторою 05 червня 1967 року № 1015.

25.08.1987 ОСОБА_4 виготовила реєстраційне посвідчення у Самбірському МБТІ, за яким остання є власником 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 .

25.08.1987 у Самбірському МБТІ на підставі рішення Городоцької районної ради № 267 від 20.08.1987 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с.81).

Рішенням виконавчого комітету № 1 від 26.10.2017 «Про впорядкування назв вулиць в с. Мшана та на території Мшанської сільської ради», назва АДРЕСА_2 (а.с. 24, 25).

Відтак, житловий будинок АДРЕСА_1 належав по 1/2 частини ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Як убачається із копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9 зворот).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно і зокрема на 1/2 частину житлового будинку, в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 12.02.2015 склала заповіт за яким належну їй 1/2 частину означеного будинку заповіла своїй внучці ОСОБА_8 (а.с. 10 зворот).

Як видно із копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , Серія НОМЕР_4 та копії Свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_5 ОСОБА_9 є внучкою ОСОБА_4 (а.с.11).

Із змісту позову убачається, що з метою прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріуса, проте листом від 14.03.2024 № 15/01-16 їй відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, через розбіжності у правовстановлюючих документах.

Як видно із копії спадкової справи №114/2007, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 , після її смерті спадщину прийняла дочка ОСОБА_3

01.06.2007 державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Богаченко Н.С. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким ОСОБА_3 успадкувала 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого згідно рішення Городоцького райвиконкому Львівської області від 20.08.1987 за № 267 та зареєстрованого в Самбірському МБТІ за реєстрованим № 146 та Городоцькому РБТІ за реєстраційним № 18900451.

Рішенням виконавчого комітету Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 58 від 27.06.2007 надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 в цілому. Підставою для прийняття означеного рішення слугувала заява ОСОБА_3 (а.с.26, 27 зворот).

15.11.2007 ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.11.2007 (а.с.27).

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку про визнання недійсним рішення виконавчого комітету № 58 від 27.06.2007 року «Про дозвіл на виготовлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ».

Так, 09.03.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 756/4120/16-ц, провадження № 61 7721св20 (ЄДРСРУ № 95439413) досліджував питання щодо захисту права власності шляхом скасування свідоцтва про власність. Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок). Згідно пункту 6 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктом 9 Порядку визначено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору.

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (в редакції чинній на момент видачі спірних свідоцтв), що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, в пункті 24 якого встановлено, що у випадках, встановлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Суть державної реєстрації прав офіційне визнання й підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. З огляду на вищевикладене, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто свідоцтво про право власності не породжує виникнення у власника відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що для скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу на підставі якого було видано вказане свідоцтво.

Вказане кореспондується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27 червня 2018 року № 925/797/17; від 05 лютого 2020 року № 904/750/19; від 06.05.2020 року у справі № 120/4617/18-а; від 27 травня 2020 року № 442/2771/17 (ЄДРСРУ № 89675420); від 16 вересня 2020 року № 278/657/18 (ЄДРСРУ № 91854991).

Оскільки судом визнано недійсним рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюване позивачкою свідоцтво про право власності на житловий будинок, суд доходить висновку про скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 листопада 2007 року Серія САВ 037422, реєстраційний номер майна НОМЕР_7 , в частині реєстрації 1/2 права власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та його державної реєстрації.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набула або володіла 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами на АДРЕСА_1 неправомірно, в суді не встановлено, спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 спадщину фактично прийняла, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, а тому жодних перешкод для визнання за позивачкою права власності на 1/2 вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 немає, відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України слід стягнути із відповідачів ОСОБА_2 та Городоцької міської ради Львівської області на користь позивачки ОСОБА_1 по 3 281 грн. 55 коп. судового збору, з кожного.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 90, 211, 247, 258, 259, 265, 354, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 58 від 27 червня 2007 року «Про дозвіл на виготовлення права власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 ».

Скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 15 листопада 2007 року Серія САВ 037422, реєстраційний номер майна НОМЕР_7 в частині реєстрації 1/2 права власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , та його державну реєстрацію.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , прож. на АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрованого на АДРЕСА_1 ) та Городоцької міської ради Львівської області (, місцезнаходження майдан Гайдамаків, 6 у м. Городок Львівського району Львівської області) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , прож. на АДРЕСА_1 ) по 3 281 грн. 55 коп. судового збору, з кожного.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.11.2025.

Головуючий суддя Перетятько О.В.