Справа № 675/1789/25
Провадження № 2-з/675/9/2025
У Х В А Л А

28 жовтня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

У той же день до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним нотаріусам Ізяславської державної нотаріальної контори видавати Собку М. О. та Собку М. М. свідоцтва про право на спадщину за заповітом, внесеним 28 березня 2019 року до реєстру за № 1-432, відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла відповідачам квартиру АДРЕСА_1 .

Заява ОСОБА_1 не може бути прийнята суддею до розгляду, з огляду на наступне.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені у ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У порушення вищезазначених вимог заява ОСОБА_1 не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Частиною 6 статті 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову становить 605,60 грн (3028,00 ? 0,2 = 605,60).

Заявником до заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Натомість ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

До позовної заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Суддею не встановлено, що дана справа стосується захисту прав позивача з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

Отже, за подання до суду заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 мав би сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Про наявності інших передбачених законом підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у заяві не зазначив.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).

Частиною 10 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача права повторно подати до суду зазначену заяву з додержанням вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним повернути заявнику ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 28 жовтня 2025 року.

Суддя: В. І. Столковський