Провадження № 2/686/5771/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Сташевській А.О.,

за участю: представника відповідача Ленчика В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що привело до порушення його Конвекційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження №0000061 в порядку ч.1 ст.23 та ст.1174 ЦК України, ст. 56 ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що в провадженні дізнавачів Головного управління національної поліції в Хмельницькій області знаходилось кримінальне провадження №0000061 про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, який завдав йому удару кулаком в голову. Незважаючи на очевидність кримінального правопорушення та особу, яка його вчинила, а саме ОСОБА_2 , службові і посадові особи Хмельницької обласної прокуратури та ГУНП в Хмельницькій області, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом роблять видимість розслідування даного кримінального правопорушення, оскільки всупереч статті 6 КПК ОСОБА_2 в них перетворився на невідому особу. Такі дії дізнавача та групи процесуальних прокурорів є триваючим катуванням його як споконвічного українця, зухвалим і цинічним порушенням його прав та його людської гідності, оскільки нічим іншим це пояснити неможливо. Мало того дізнавачі відмовляються здійснити перекваліфікацію удару ОСОБА_2 його в голову з ч.1 ст. 125 КК України на ч.3 ст. 296 КК України.

Розслідування такого простого і нескладного в доказуванні проступку має відбуватись виключно в строк до одного календарного року, оскільки Хмельницький міськрайонний суд вже надавав правову оцінку рішенню дізнавача, який ігнорує діюче законодавство України, веде до безпідставних втрат бюджету України, підриває довіру до держави Україна, дискредитує інституції досудового розслідування шляхом захисту правопорушника - "Дізнавачем при винесенні оскаржуваної постанови не дана належна оцінка показам заявника та свідків події, відео з камер мобільних телефонів, осіб, присутніх на місці події та відео з нагрудних камер поліцейських, які виїздили на місце події. Не дана оцінка травмкарти заявника та оцінка можливості перекваліфікації діяння за фактом події.".

Надмірна тривалість досудового розслідування у справі, яка не є занадто складною, є очевидною і не потребує доказування (одна відома особа, а саме ОСОБА_2 і один факт вчинення ним кримінального правопорушення).

Розслідування триває з 05 травня 2023 року і на дату звернення до суду позивача з позовною заявою у 2025 році становить два роки та є неефективним.

За такий строк орган досудового розслідування мав би звернутися до суду з обвинувальним актом, а не займатись бездіяльністю і винесенням явно та очевидно незаконних рішень.

Внаслідок неефективного розслідування кримінального провадження особами, які здійснюють свої офіційні повноваження, порушено його права і завдано йому моральної шкоди. Надмірна тривалість кримінального провадження привела до моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом ділової репутації і тд і тп..

Тобто він має право на компенсацію від держави Україна за невиконання державою свого зобов`язання щодо проведення ефективного розслідування злочину, де він є потерпілим.

Його право на відшкодування моральної шкоди гарантоване ч.1 ст. 23, ст. 1174 ЦК України та ст. 56 Конституції України.

З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з держави Україна двадцять пять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконних рішень та бездіяльності службових осіб держави Україна, що привело до порушення його Конвекційного права на ефективний засіб юридичного захисту внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження №0000061 в порядку ч.1 ст.23 та ст. 1174 ЦК України, ст. 56 Конституції України, ст.6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; судові витрати та видатки і можливі податки, платежі та збори покласти на Відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і просив в його задоволенні відмовити з підстав зазначених у відзиві, оскільки заявлені вимоги позивачем необґрунтовані та не доведені належними доказами, жодні дії чи бездіяльність не визнавались судом протиправними.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 травня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідно фабули якого 05.05.2023 року близько 10год. 59 хв. на території механічної майстерні, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 1991р.н., на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_1 , 1965р.н., спричинив останьому тілесні ушкодження.

08.05.2023 старшим дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області призначено судово-медичну експертизу в кримінальному провадженні №0000061, щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 , встановлення характеру, кількості, локалізації та механізму утворення, ступіня важкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень.

12.05.2023 старшим дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було допитано у якості потерпілого ОСОБА_1 ..

16.05.2023 отримано висновок експерта №248, відповідно даних судово-медичного обстеження у ОСОБА_1 , станом на 08.05.2023 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

12.05.2023 старшим дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області допитано у якості свідка ОСОБА_3

30.05.2023 старшим дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000061 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

30.11.2023 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/27338/23 Приступи Д.І., скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 30.05.2023р..

22.12.2023 старшим дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області оглянуто відеозапис з місця події.

27.12.2023 старшим дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000061 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

19.02.2024 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Приступи Д.І., скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 27.12.2023р..

09.11.2024 начальником СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області сформовано та надіслано запит до начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо складу слідчо-оперативної групи (далі СОГ), яка здійснювала реагування на дану подію, а також щодо відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників СОГ.

09.11.2024 начальником СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області сформовано та надіслано запит до начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, чи здійснювали поліцейські офіцери громади виїзд на звернення ОСОБА_1 , щодо даної події, а також щодо відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів.

14.11.2024 отримано відповідь на запит від начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо інформації про реагування на повідомлення, по зверненню ОСОБА_1 , поліцейським офіцером громади.

14.11.2024 отримано відповідь на запит від начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо складу СОГ, який здійснював реагування на повідомлення, по зверненню ОСОБА_1

08.11.2024 начальником СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області допитано у якості свідка ОСОБА_4 .

12.11.2024 начальником СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області допитано у якості свідка (працівника поліції, який перебував у складі СОГ) ОСОБА_5

13.11.2024 начальником СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області допитано у якості свідка (працівника поліції, який перебував у складі СОГ) ОСОБА_6

15.11.2024 начальником СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області допитано у якості свідка (працівника поліції, який перебував у складі СОГ) ОСОБА_7

28.02.2025 дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області направлено запит до директора ДП «Хмельницьке» стосовно відеозаписів із камер відеоспостереження, які знаходяться на території вказаної установи.

14.07.2025 року Хмельницькою окружною прокураторою було надано вказівки прокурору у кримінальному провадженні №0000061 про надання вказівок дізнавачу, в порядку ст.36 КПК України, письмових вказівок.

18.07.2025р. прокурором окружної прокуратури було направлено начальнику СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області вказівки у кримінальному провадженні №0000061, в порядку ч.2 ст.36 КПК України.

12.08.2025 року дізнавачем СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надано прокурору Хмельницької окружної прокуратури відповідь на вказівки із зазначенням проведених дій у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що під час досудового розслідування на адресу сектору дізнання відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області неодноразово надходили клопотання ОСОБА_1 про здійснення перекваліфікації кримінального провадження з ч.1 ст. 125 КК України на ч.3 ст.296 КК України, допит свідків, ОСОБА_2 , які було розглянуто та в задоволенні яких було відмовлено відповідними постановами старшого дізнавача та начальника СД ВнП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Постановами дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 03.04.2025 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребовування доказів.

Ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2024р., 25.07.2024р., 29.07.2024р., 14.11.2024р., 21.11.2024р. скарги ОСОБА_1 на постанови про відмову в задоволенні його клопотань залишено без розгляду.

У вказаному кримінальному провадженні будь-якій особі не було повідомлено про підозру.

Вищевказані обставини підтверджуються: матеріалами цивільної справи, копією матаріалів кримінального провадження №0000061 та наглядового провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. 4. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

При цьому, згідно ч.ч.1,2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

До складу цивільного правопорушення належать: протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Позивачем необґрунтовано та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому діями чи бездіяльністю дізнавача чи прокурора моральної шкоди внаслідок тривалого здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000061 в якому він є потерпілим, та її розміру.

Фактично доводи позивача стосовно спричинення йому моральної шкоди ґрунтуються лише на його поясненнях, викладених у позовній заяві.

Не підтверджують вказаних обставин і матеріали кримінального провадження, дослідженні в судовому засіданні.

У вказаному кримінальному провадженні позивач скористався своїм правом на оскарження дій дізнавача до суду у визначеному КПК України порядку, і його скарги судом були розглянуті. При цьому, слід зазначити, що при розгляді вказаних скарг позивача судом не було встановленно незаконності дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди,, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 12 ,13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.19, 56, 129-1 Конституції України, ст.ст.23, 170, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15).

Дата складання повного тексту рішення суду - 06.11.2025 року.

Суддя: