РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 559/103/25

Провадження № 22-ц/4815/1131/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструка С.В.,

суддів: Хилевич С.В., Шимків С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «ФК Кредит-Капітал» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування зазначив, що 16.07.2020 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №0, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. 16.07.2020 року на вимогу ОСОБА_1 АТ «УКРСИББАНК» було встановлено на картковому рахунку № НОМЕР_1 ліміт кредитування у розмірі, визначеному умовами договору та 25.03.2021 року позичальник розпочав здійснення операцій по рахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. Відповідач користуючись коштами наданими йому Банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 42640,03, а саме: заборгованість за тілом кредиту 26631,08 грн та заборгованість за відсотками 16008,95 грн. 29.08.2023 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 251, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 16.07.2020 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42640, 03 грн. та понесені судові витрати у вигляду сплати судового збору в розмірі 2422, 40 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що дійсно отримав 25000 грн. по кредитному договору від 16.07.2020, укладеному з АТ «Укрсиббанк» на строк 24 місяці. Він частково погашав кредит, однак з 24.02.2022 не має змоги вносити кошти. Вважає, що позивач безпідставно нарахував йому заборгованість за тілом кредиту 26631, 08 грн, оскільки ліміт кредитування 25000 грн, строк дії з дати укладення договору до 05.08.2022. Окрім того, ніяких документів та інформації щодо заміни кредитора йому не надходило. Також АТ «Укрсиббанк» не мав права нараховувати проценти за користування кредитом після спливу строку дії договору (16.07.2022). Також з 24.02.2022 до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання, тому нарахування позивачем заборгованості за відсотками після 24.02.2022 є незаконним. Просить позовну заяву задовольнити частково на суму 25000, 00 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №0 від 15.07.2020 в розмірі 42640,03 (сорок дві тисячі шістсот сорок) гривень 03 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову на суму 25000 гривень.

Апелянт зазначає, що позивач безпідставно нарахував заборгованість за тілом кредиту у розмірі 26631,08 грн., позаяк п.2.1.1. ліміт кредитування встановлюється у розмірі 25000 грн.

Вказує про незаконність нарахування процентів за межами строку кредитування, який обумовлений до 16.07.2022 року (24 місяці з моменту укладення договору).

Стверджує , що позивач не надав обґрунтованого розрахунку заборгованості.

Вважає, що надані позивачем документи на підтвердження заборгованості є складними для читання та розуміння, а двозначні положення договорів із споживачами повинні тлумачитись на користь споживача (ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів").

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» подало відзив, яким заперечує доводи апеляційної скарги.

Зазначає, що умовами договору передбачено збільшення кредитного ліміту до 50000 тисяч гривень, а факт користування коштами підтверджує згоду клієнта з умовами кредитування.

Стверджує, що підписанням Договору-анкети клієнт засвідчує ознайомлення з Правилами та Тарифами, що розміщені на сайті.

За умовами Правил, що діяли на момент укладення договору, продовження строку дії ліміту відбулось у разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії ліміту кредитування Банком не отримано від Позивача заяви про відмову від продовження строку дії ліміту кредитування.

Рухом коштів по рахунку картки з лімітом за період від 11.01.2022 року по 10.02.2022 року встановлений кредитний ліміт було збільшено до 33000 грн., яким відповідач продовжував користуватись.

На думку Позивача нарахування та строк кредитного ліміту був здійснений відповідно до Правил та кредитного договору з якими Відповідач був детально ознайомлений, що підтверджується виписками по рахунку.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 15.07.2020 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №0, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25 000, 00 грн, строк дії ліміту кредитування до 05.08.2022, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. 15.07.2020 року за анкетою-заявкою ОСОБА_1 АТ «УКРСИББАНК» було встановлено на картковому рахунку № НОМЕР_1 ліміт кредитування у розмірі, визначеному умовами договору. Згідно п. 2.1 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка ліміту кредитування становить 55%. Згідно з п. 1.2 договору Банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит), на Картковому рахунку Клієнта (надалі ліміт кредитування), а Клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами (а.с. 8-10).

Також в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_2 та в якому містяться основні умови кредитування, зокрема збільшення суми ліміту до 50000, 00 грн (а.с. 7).

Як свідчать виписки про рух коштів, встановлений кредитний ліміт було збільшено до 33000, 00 грн. ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та здійснював проплати на погашення боргу (а.с. 11-34).

Згідно розрахунку заборгованості до Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №0, заборгованість ОСОБА_1 становить 42640,03, а саме: заборгованість за тілом кредиту 26631,08 грн та заборгованість за відсотками 16008,95 грн. (а.с. 85-90).

29.08.2023 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 251, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 16.07.2020 року (а.с. 36-40).

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості №22973110 від 02.01.2025 (а.с. 40 зворот).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З укладеного Договору-анкети вбачається, що сторони узгодили розмір кредитного ліміту у сумі 25000 гривень, строк дії ліміту кредитування до 05.08.2022 року та процентну ставку у розмірі 55% річних (п. 2.1.1., п. 2.1.4.).

Відповідно до пункту 2.1.3. Договору-анкети про доступний ліміт використання кредиту Банк повідомляє Клієнта шляхом направлення інформаційного повідомлення на персональний та безпечний номер телефону Клієнта, наданий Банку згідно умов цього Договору-Анкети.

За змістом пункту 2.3.4. Договору-анкети наявність у Банка підтвердження відправки інформаційного повідомлення, зазначеного у п. 2.1.3 є достатньою підставою вважати, що клієнт належним чином повідомлений про дату встановлення ліміту кредитування/доступного ліміту та про доступний йому ліміт.

Згідно з пунктом 2.3.5. факт користування Клієнтом коштами ліміту кредитування підтверджує згоду Клієнта з умовами кредитування, зазначеними в цьому Договорі та інформаційних повідомленнях Банку, згаданих в п. 2.3.4. цього Договору-анкети.

Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (постанова Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц).

З виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахунковий період: 11.01.2022-10.02.2022 вбачається, що кредитний ліміт був встановлений у розмірі 33000 гривень.

З виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахунковий період: 11.07.2022-10.08.2022 вбачається, що розмір заборгованості на початок періоду становив 26631,08 грн, а 28.07.2022 відбулось зарахування коштів на погашення заборгованості.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Зважаючи на викладені умови Договору-анкети та факт внесення коштів на погашення заборгованості, що перевищувала кредитний ліміт, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про безпідставне нарахування заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26631,08 грн.

Однак, вказаний Договір-анкета не містить положень про порядок продовження строку кредитування.

Водночас, підписанням цього договору засвідчувалось, що клієнт особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com (п. 2.9.).

Позивач посилаючись на п. 7.1.13. Правил, за яким, сторони вважають, що продовження строку дії ліміту відбулось у разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії ліміту кредитування Банком не отримано від Позичальника заяви про відмову від подовження строку дії ліміту кредитування та Банком не направлено Позичальнику повідомлення про припинення строку дії ліміту кредитування, не надав до позовної заяви примірника цих правил, а також доказів того, що саме така редакція діяла на момент укладення договору і з нею був ознайомлений відповідач.

Крім того, Велика Палата Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 звертала увагу, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Разом з тим, суд не може прийняти як складову частину кредитного договору укладеного між первинним кредитором та відповідачем паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеної у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 910/4518/16 від 5 квітня 2023 року вказала, що надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики уразі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у цій постанові також підкреслила, що зазначене не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Отже, стягнення відсотків в період після закінчення строку дії кредитування 05.08.2022 суд вважає безпідставним.

З виписок про рух коштів по рахунку картки з лімітом за розрахункові періоди з 11.08.2022 по 10.08.2023 вбачається, що поза строком кредитування банком нараховано 13608,15 грн відсотків (а.с. 28 зворот 33 зворот).

Зважаючи на встановлене, підтверджена заборгованість відповідача складає суму у розмірі 29031,88 грн, яка складається: заборгованість за тілом кредиту - 26631,08 грн; заборгованість за відсотками 2400,80 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення підлягає скасуванню, оскільки судом безпідставно та з порушенням норм матеріального права було стягнуто з вдповідача на користь позивача розмір відсотків нарахованих після закінчення строку кредитування, а вимога, щодо стягнення сум після строку дії таких договорів у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлялась.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною десятою статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позов задоволений на 68,09%, тому з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» слід стягнути 1649,41 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга задоволена на 31,91%, тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1159,48 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 489 гривень 93 копійки.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 травня 2025 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №0 від 15.07.2020 в розмірі 29031 гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 489 гривень 93 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.

Шимків С.С.