Справа № 554/4788/24
Провадження № 2-ві/553/5/2025
У Х В А Л А

Іменем України

11.11.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої судді Москаленко В.В.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Крючко Наталії Іванівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В :

03.11.2025 на підставі ухвали Подільського районного суду міста Полтави від 30.10.2025 надійшла заява ОСОБА_1 у якій останній просить про відвід головуючої судді Крючко Наталії Іванівни у цивільній справі №554/4788/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Заява мотивована тим, що провадженні Подільського районного суду міста Полтави перебуває цивільна справа №554/4788/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон» про захист честі, гідності та ділової репутації. У ході розгляду справи виникли обставини, що свідчать про упередженість судді та викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості. Зокрема, під час судового засідання, що відбулося 26 червня 2025 року в режимі відеоконференції, суддею ОСОБА_7 була виявлена упередженість до позивача та його представника, яка була виражена в тому, що суддя демонструвала необ`єктивне ставлення виключно до позивача та його представника, неодноразово перебиваючи їх під час виступів, у той час як відповідачеві надавалася можливість висловлюватися без обмежень та всіляко підтримувалася їх позиція, що виражалося навіть в інтонації судді, суддя висловлювала підтримку позиції відповідача, фактично погоджуючись із його доводами, без належної критичної оцінки, крім того, судові засідання було неодноразово відкладено за ініціативою відповідача без поважних причин, при цьому суддя не вживала жодних заходів щодо забезпечення процесуальної дисципліни, а навпаки подане клопотання позивачем про притягнення відповідача до відповідальності за зловживання процесуальними правами суддя залишила без належного розгляду. Суддя під час судового засідання 26 червня 2025 року надавала оцінку доказам під час розгляду справи і задавала питання стороні позивача: «для чого ці докази?», хоча сторона позивача заявляла в позовній заяві та під час судового засідання про дані докази та, що вони підтверджують.

Також, у мережі Фейсбук, 20.10.2025 позивач натрапив на публікацію ОСОБА_2 , у якій зазначено інформацію стосовно судді ОСОБА_7 та головного редактора ТОВ «Останній Бастіон» ОСОБА_3 , який публікує статті у інтернет виданні «Останній Бастіон» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3, зокрема опублікував статтю із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3, де зазначено автора статті ОСОБА_3 . Також, на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1, міститься інформація про сайт та людей які там працюють, зокрема зазначено що головред сайту є ОСОБА_3 . Відповідно до інформації, зазначеної на сайті Фейсбук за посиланням: де зазначено, що: «... Паралельно ОСОБА_6 заходився оформлювати мені «злочини». Зокрема, намагався реанімувати відверто фейкове кримінальне провадження. внесене до ЄРДР на підставі фантазій «журналіста ОСОБА_6» завдяки ухвалі судді ОСОБА_7 з Ленінського (нині Подільського) райсуду Полтави. Перевіривши за посиланням (зазначеним у вище згаданому дописі) ухвалу Ленінського суду м. Полтави, заявнику стало відомо номер судової справи, а саме № 554/68/18. Перевіривши на сайті судової влади номер цієї судової справи, з`ясувалось, що стороною спору у цій справі є ОСОБА_6 . У зазначеній вище справі (№ 554/68/18), згідно із даними зазначеними у

Єдиному державному реєстрі судових рішень, було винесено 3 ухвали (провадження № 1-кс/553/18/2018, провадження № 1-кс/553/16/2018 кс/553/15/2018). У провадженнях № 1-кс/553/16/2018 та № 1-кс/553/18/2018 було винесено суддями Парахіною Є.В. та Новаком Ю.Д. ухвали, якими суддям задоволено самовідвід. У провадженні № 1-кс/553/15/2018, суддею

ОСОБА_7 було здійснено розгляд скарги ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, заявник зазначив таке.

В ухвалі від 06.02.2018 (справа № 554/68/18, провадження № 1-кс/553/15/2018) суддею ОСОБА_7 зазначено: «розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Головного редактора ТОВ «Останній Бастіон» (як вже відомо із сайту судової влади та зазначалось вище, скаржником є ОСОБА_6 ). Далі в тексті ухвали зазначається: «...останній просить відкрити провадження за поданою скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення на інтернет сайті «Останнього Бастіону», визнати незаконною бездіяльність уповноваженої посадової особи Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за Інформацією, яка розміщена на інтернет сайті «Останнього Бастіону», та зобов`язати уповноважену посадову особу Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за ст. ст. 359, 364, 365, 370 КК України відносно судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА 4 і розпочати розслідування фактів, викладених в статті ОСОБА З «ІНФОРМАЦІЯ_4», опублікована на інтернет сайті «Останній Бастіон».

Тобто, суддя ОСОБА_7 в вищезазначеній ухвалі від 06.02.2018 прямо зазначає, що головний редактор ТОВ «Останній Бастіон» опублікував на інтернет сайті «Останнього бастіону» статтю «ІНФОРМАЦІЯ_4». Той факт, що головним редактором є саме ОСОБА_6 підтверджує те, що він зазначений скаржником у справі № 554/68/18 (що підтверджується інформацією на сайті судової влади) та зазначений головним редактором на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3. Факт того, що інтернет сайт ТОВ «Останній Бастіон» є саме ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджує і той факт, що саме на цьому сайті опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_4» (посилання на статтю є вище), більше статей з такою назвою немає на жодному сайті в мережі інтернет, як і відсутній інший веб-сайт із назвою «Останній Бастіон». Також, у вищезазначеній ухвалі від 06.02.2018, суддею ОСОБА_7 було зазначено: «Крім того, судом встановлено, що опублікована на інтернет сайті видання "Останій Бастіон" стаття під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_4 одночасно є заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка відповідає вимогам чинного законодавства, що пред`являються до даного виду заяв. Про невідповідність даної заяви про вчинення кримінального правопорушення вимогам КПК України суб`єктом оскарження заявнику повідомлено не було та судом не встановлено в ході судового розгляду даної скарги. В ході судового розгляду також встановлено, що 05.02.2018 ТОВ «Останній Бастіон» направив дану заяву про вчинення вказаного вище кримінального правопорушення Генерального прокурора України, Національного антикорупційного бюро України правопорушення також до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з вимогою внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення відносно Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА 4. Таким чином, суд приходить до висновку, що Закон України «Про звернення громадян» не надає права розглядати уповноваженою особою на внесення відомостей до ЄРДР заяви подані в порядку КПК України як звернення громадян, чинний КПК не передбачає права прокурора виносити листи з повідомленням про невнесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим положення даного Закону не можуть бути застосовані до офіційної заяви про вчинення кримінального правопорушення, що подана у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі і до даної заяви про вчинення кримінального правопорушення, наданої ТОВ "Останній Бастіон».

Отже, враховуючи, що в межах справи № 554/68/18, суддею ОСОБА_7 встановлено, що інтернет видання «Останній Бастіон» (тобто сайт ІНФОРМАЦІЯ_3) належить ТОВ «Останній Бастіон», адже головний редактор ТОВ «Останній Бастіон» публікує у інтернет виданні «Останній Бастіон» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 та враховуючи, що: справу № 554/4788/24 де відповідачем є ТОВ «Останній Бастіон» розглядає також суддя ОСОБА_7, ці факти потребують вивчення судом та прийняття рішення щодо відводу судді ОСОБА_7 у даній справі № 554/4788/24.

Додатково зазначає, що у публікації зазначено: «Суддя Диканського райсуду повернув скаргу ОСОБА_6 у зв`язку пропуском строку й подачі. Суддя ж ОСОБА_7 з Ленінського (нині Подільського) райсуду Полтави повелася інакше. До того вона у справах, що стосувалися мене, брала самовідвід, бо тривалий нібито перебувала зі мною «в дружніх відносинах». І раптом «забула» про обставини котрі могли зумовити сумніви в її об`єктивності та

неупередженості. задовольнила претензії ОСОБА_6 викладені у статті в інтернеті. Наразі пані ІНФОРМАЦІЯ_7 має проблеми у Вищій раді правосуддя. Як учасник неформальних нарад у кабінеті голови апеляційного суду ОСОБА_4 можливостей впливу на рішення інших суддів. Самого ОСОБА_4 та ще одного суддю Полтавського апеляційного суду ВРП вигнала з ганьбою з суддівських лав. Розгляд справи ІНФОРМАЦІЯ_7 триває. Я ж тепер розумію, що епізод із задоволенням забаганок «головного редактора» в й діяльності не був випадковим. Окрилений підтримкою пані ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 радісно повідомляв…» Такі дії, на думку заявника, створюють обґрунтовані сумніви в упередженості та об`єктивності судді, що суперечить принципам змагальності сторін і рівності перед законом, у зв`язку з чим представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Полуніною К. А. подано заяву про відвід судді ІНФОРМАЦІЯ_7..

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї заяви, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви про відвід судді ОСОБА_7, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із заяви про відвід судді вбачається, що заявник обґрунтовує свою заяву упередженим ,на його думку ,ставленням судді ОСОБА_7 до сторони позивача, зацікавленістю у вирішенні справи на користь відповідача, що полягає у відповідній поведінці судді під час судового засідання 26.03.2025, зокрема у висловлюваннях, демонстрації необ`єктивного ставлення до позивача, неприйнятті процесуальних рішень щодо притягнення до відповідальності відповідача за зловживання процесуальними правами. Крім того, представник позивача, із посиланням на публікації у соціальних мережах, вказує про прихильне ставлення судді ОСОБА_7 до головного редактора ТОВ «Останній Бастіон», яке є відповідачем у справі за його позовом.

Поряд з цим, в поданій заяві про відвід, позивачем не долучено жодних доказів, які б доводили наявність підстав для відводу судді ОСОБА_7

Крім того, викладені доводи вже були предметом перевірки під час вирішення попередньої заяви про відвід, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 21.07.2025 у задоволенні заяви було відмовлено. Зазначені у заяві, як підстави для відводу обставини, є абсолютно аналогічними.

Щодо посилання заявника на те, що суддя ОСОБА_7 має прихильні відносини до гр. ОСОБА_6 , у зв`язку з задоволенням його скарги у справі №554/68/18, суд зазначає, що сам по собі факт розгляду скарги у 2018 році, в кримінальному провадженні, уповноваженою на те суддею, з огляду на відсутність встановлених ознак можливого конфлікту інтересів не може свідчити про наявність упередженого ставлення до сторони відповідача. Інших же доказів на підтвердження такого факту заявником не надано.

Щодо посилання заявника на допис користувача Facebook «ОСОБА_5», в якості обґрунтування упередженості та заінтересованості судді ОСОБА_8 суд зазначає, що вказана публікація, датована вереснем 2025 року, тобто майже через 7 років з дати прийняття судового

рішення суддею ОСОБА_7 від 06 лютого 2018 року, є суб`єктивними судженнями конкретної особи та не містять у собі підстав для відводу судді ОСОБА_7 відповідно до норм ЦПК України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) з посиланням на свою усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів та доводів заяви про відвід не вбачається.

При цьому, суд зазначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду. Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у випадку (згідно п. ч.1ст. 353 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В ході розгляду заяви, викладені заявником обставини, на переконання суду, не доводять наявності підстав сумніватися в безсторонності чи упередженості головуючого по справі судді. Суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо наявності обставин для відводу головуючого по справі судді ОСОБА_7, не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів щодо заінтересованості судді у розгляді даної справи з боку заявника, як і існування упередженості до сторони позивача, не зазначено та не надано.

Переконливих доказів на підтвердження власних доводів заявником не подано, а зазначені ним доводи свідчать про незгоду заявника із окремими процесуальними питаннями в

межах справи, а також виконання суддею обов`язку, покладеного на неї пунктом 9 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

В даному випадку суд вважає, що слід звернути увагу і на те, що у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meћnariж v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не лише сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що поведінка головуючої судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи, а підстави наведені позивачем у заяві про відвід, не входять до переліку наведеного у ст. 37 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі судді при вирішенні даної цивільної справи.

Суд вважає, що доводи заявника в частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючої судді. Незгода позивача із прийнятими судом процесуальними рішеннями у цій цивільній справі або іншій справі, не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду даної цивільної справи. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших підстав передбачених ч.1 ст. 36 ЦПК України не зазначено. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

За таких обставин, достатніх підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Крючко Н.І. суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Крючко Наталії Іванівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Останній Бастіон» про захист честі, гідності та ділової репутації -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко