Житомирський апеляційний суд
Справа №292/475/24 Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В.
Категорія 71 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №292/475/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Пулинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Шмата Руслана Петровича,

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Гуц О.В. у смт Пулини,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через представника адвоката Шмата Р.П. звернувся з позовом до ОСОБА_2 . Просив: виключити відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження від 04 вересня 2018 року №54, складеного Пулинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Пулинському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №54 від 04 вересня 2018 року, складеного Пулинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, а саме: присвоїти дитині прізвище батька - " ОСОБА_5 ", по-батькові -" ОСОБА_6 ".

Позов обґрунтований тим, що 17 вересня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб. До укладення шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася спільна дитина - донька ОСОБА_7 . Відповідач ОСОБА_2 до 2010 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . На початку 2024 року, перекладаючи документи, позивач ОСОБА_1 виявив, що у свідоцтві про народження доньки ОСОБА_7 у графі "батько" зазначено колишнього чоловіка дружини - ОСОБА_3 . У свій час ОСОБА_2 не звернула уваги на дану обставину, але після її виявлення звернулася до відділу ДРАЦС для з`ясування обставин, чому у свідоцтві про народження доньки батьком дитини зазначений ОСОБА_3 , із яким вона ще у 2010 році розірвала шлюб. Начальник Пулинського відділу ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Кунцова С.Р. надала письмову відповідь про те, що на час державної реєстрації народження дитини попередній шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був не розірваний. Разом із тим, рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області про розірвання шлюбу не скасоване та набрало законної сили 22 березня 2010 року. ОСОБА_3 , який у свідоцтві про народження дитини записаний її батьком, не є біологічним батьком ОСОБА_4 . Кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною не має. Поведінка позивача, який є біологічним батьком дівчинки, свідчить про визнання ним батьківства відносно дитини, оскільки від народження доньки вони проживають разом, з мамою дитини юридично оформили свої відносини, ведуть спільне господарство. ОСОБА_8 щодня приділяє увагу, любов та ніжність доньці ОСОБА_7 . Дитина має право знати свого батька та можливість реалізувати у майбутньому спадкові права.

Ухвалою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року до участі у справі залучений в якості співвідповідача ОСОБА_3 (а.с.53-54).

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Шмата Р.П. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася спільна дитина донька ОСОБА_7 . До зачаття, під час вагітності та після народження дитини позивач віддавав усю свою любов ОСОБА_2 та новонародженій дитині. Забравши дитину із пологового будинку та дотепер (Злата пішла до першого класу Пулинського ліцею), позивач опікується її здоров`ям, сумлінно з любов`ю виконує свої батьківські обов`язки по вихованню доньки, постійно спілкується з нею, забезпечує медичний догляд, надає матеріальну допомогу, додатково забезпечує її харчуванням, одягом, іграшками, книжками, сприяє її духовному розвитку. На початку їх стосунків із ОСОБА_2 , остання із ОСОБА_3 була розлучена. Оскільки вони мають різницю у віці, то тримали свої відносини у таємниці, не піддаючи їх розголосу. Після народження дитини позивач вважав, що дитину буде зареєстровано згідно з ст.135 СК України та йому не було відомо про ту обставину, що Пулинським відділом державної РАЦС у Житомирському районі Житомирської області не було внесено рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 і реєстрація відбудеться на прізвище колишнього чоловіка. Злата знає свого тата. Для неї ОСОБА_3 це просто дядько, що проживає по сусідству та з вини матері, яка не звернулася після розірвання шлюбу в органи РАЦС для його реєстрації, дитина вимушена носити прізвище чужої для неї людини. Відповідач ОСОБА_3 не забирав ОСОБА_7 з пологового будинку, не відвідував свята у садочку, не відвів до першого класу, жодного разу не проявив до неї уваги, не цікавився її життям та здоров`ям. Трактування судом першої інстанції показів відповідача ОСОБА_2 є незрозумілим, оскільки в судовому засіданні остання повідомила, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 вона ще один раз мала з ним інтим та це було задовго до народження доньки. Про підтримання стосунків деякий час з колишнім чоловіком та паралельно з позивачем мова не йшла. Злата з садочка знає, що вона ОСОБА_10 , а не « ОСОБА_11 ». Зараз, відвідуючи школу, для неї є травматичним відгукуватися на чуже прізвище. Відповідачі визнали позов, а саме, ОСОБА_3 визнав, що він не є батьком, але навіть у цій частині, в якій відсутній спір, суд першої інстанції не задовольнив позов. Переконаний у тому, що суд першої інстанції був упереджений до сторони позивача. Дана обставина підтверджується витребуванням суддею з власної ініціативи актового запису про народження дитини, на який суд посилається у своєму рішенні, а відповідно до частини сьомої ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд перебрав на себе обов`язки сторони. Варто було б зробити запити не тільки до органів РАЦСУ, а й до інших закладів, щоб достеменно дослідити питання: чи відвідує батьківськи збори у садочку ОСОБА_3 , чи займається вихованням доньки ОСОБА_3 , чи забезпечує її ліками, чи відвідує медичні заклади при планових щепленнях. Фактично спору і цій справі не має, у зв`язку з визнанням позову відповідачами та підтвердження ОСОБА_3 , що він не є батьком дитини, оскільки із часу їх розлучення і до народження дитини пройшло 8 років.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За положенням частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.169,172-173). Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 11 березня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , який зареєстрований 12 липня 1997 року Пулиногутською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис №3, розірваний (а.с.6-7).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 вересня 2018 року серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Підстава запису відомостей про батька дитини актовий запис про шлюб №3 від 12 липня 1997 року, складений виконавчим комітетом Пулино-Гутської сільської ради Пулинського району Житомирської області, що підтверджується ксерокопією актового запису про народження від 04 вересня 2018 року №54 (а.с.89).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 17 травня 2022 року серії НОМЕР_3 убачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_9 розірваний, про що 17 травня 2022 року складено відповідний актовий запис №3 (а.с.9). Після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 » (а.с.9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 17 вересня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 вересня 2022 року серії НОМЕР_4 (а.с.4).

Із повідомлення Пулинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 04 квітня 2024 року №79/29.8-55 вбачається, що державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведена відповідно до ст.133 СК України, де підставою запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб від 12 липня 1997 року №3, складений виконавчим комітетом Пулино-Гутської сільської ради Пулинського району Житомирської області та вказаний батьком ОСОБА_3 . На час державної реєстрації народження дитини попередній шлюб вважався не розірваним. Згідно з п.1 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 року №3307/5), розірвання шлюбу, здійснене судом до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VІ, підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація розірвання шлюбу може проводитися незалежно від строку, що минув після постановлення судом рішення про розірвання шлюбу, яке набрало чинності. У разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день державної реєстрації розірвання шлюбу. При зверненні до відділу по питанню розірвання шлюбу лише у 2022 році ОСОБА_2 , її попередній шлюб з ОСОБА_3 було розірвано, а тому враховуючи зазначене вище відділ повідомив про необхідність в даному випадку оспорювання батьківства та визнання батьківства ОСОБА_1 у судовому порядку (а.с.16).

Я вже зазначалося вище, відповідно до актового запису про народження дитини від 04 вересня 2018 року №54, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . У графі відомості про батьків, її батьком вказано - ОСОБА_3 , матір - ОСОБА_9 (а.с.89). Підстава запису відомостей про батька - актовий запис про шлюб від 12 липня 1997 року №3, заявник - ОСОБА_9 .

Відповідно до положень ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

За положеннями частини першої ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Статтею 129 СК України унормовано, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженою жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Для доведення батьківства за ст.129 СК України необхідно надати суду докази, що підтверджують кровне споріднення між дитиною та особою, яку визнають батьком. Основні докази включають: результати ДНК-експертизи, документи, що свідчать про спільне проживання та ведення господарства, показання свідків (родичів, сусідів, знайомих) та інші докази, які підтверджують факт походження дитини від певного чоловіка відповідно до ЦПК України.

Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Для доведення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Доказами доведення батьківства конкретного чоловіка можуть бути різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка конкретного чоловіка під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині тощо). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (постанова Верховного Суду від 10 листопада 2022 року в справі №444/526/18).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Представником позивача ОСОБА_12 долучено до матеріалів справи результат дослідження від 03 червня 2025 року аналізу ДНК на спорідненість бабуся-дитина, виконаний лабораторією «МАМА ПАПА». Із вказаного дослідження вбачається, що передбачувана бабуся ОСОБА_14 та дитина ОСОБА_4 мають ймовірність родинного зв`язку 99,90% (а.с.176). Вказаний результат дослідження тільки для особистого користування. Зазначено, що цей результат не може використовуватися в суді або для юридичних цілей як доказ про наявність або відсутність родинного зв`язку, оскільки відбір біологічного матеріалу виконувався без ідентифікації учасників.

Із викладеного вище слідує, що наданий представником позивача результат дослідження від 03 червня 2025 року аналізу ДНК на спорідненість бабуся-дитина, виконаний лабораторією «МАМА ПАПА», не є належним та допустимим доказом на підтвердження батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 .

Визнання відповідачами позову ще не є достатньою підставою для його задоволення.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку, що позивачем не надано належних та достатніх доказів, що засвідчують походження дитини від нього, тобто батьківство позивача відносно дитини не доведено.

Підсумовуючи викладене вище, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі у відповідності до положень ст.89 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, ухваливши законне та обґрунтоване рішення суду.

Решта наведених в апеляційній скарзі доводів зводиться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Оскільки рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні. Відповідно до положень ст.375 ЦПК України рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шматом Русланом Петровичем, залишити без задоволення.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: