ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2025 року

м. Харків

справа № 644/11074/24

провадження № 22-ц/818/3362/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (до зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг»),

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року у складі судді Маркосян М.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія "Пінг-Понг» ( після зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» ( далі ТОВ))звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 103670877 від 08.10.2020 у розмірі 18400,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 08.10.2020 ОСОБА_1 подала до ТОВ «МІЛОАН» заявку на отримання кредиту № 103670877 у розмірі 4000 грн, яка була підсписана одноразовим ідентифікатором. Даними платіжного доручення підтверджується факт перерахування відповідачу кредитних коштів на її Картковий рахунок. Відповідач кредит не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед ТОВ «МІЛОАН». 15.01.2021 за договором про відступлення прав вимоги № 01Т ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 103670877 від 08.10.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а 24 січня 2022 року останнє уклало договір факторингу № 1/15, з ТОВ. Відповідно до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 103670877 від 08.10.2020 у сумі 18400,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4000 грн; заборгованість за відсотками становить 14400 грн, які позивач просить стягнути в судовому порядку. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення обгрунтовано тим, що позивачем не надано доказів погодження сторонами кредитного договору даних карткового рахунку для перерахування коштів відповідачці первісним кредитором. У якості доказу перерахування коштів відповідачці первісним кредитором - ТОВ «МІЛОАН», позивач надав суду копію платіжного доручення № 24424014 від 2020-10-08. Проте зазначений документ не містить посвідчення про факт виконання банком зазначеного платіжного доручення і засвідчений виключно первісним кредитором.

В апеляційній скарзі ТОВ посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути судовий збір.

Апеляційна скарга обгрунтована тим що, оспорюваний Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. ТОВ «МІЛОАН» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки Позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на наданий Позичальником рахунок. Позивач до суду першої інстанції звернувся з колопотанням про витребування у ПАТ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку відкритого у банку станом на 08.10.2020; інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 , виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) в період з 08.10.2020 по 08.11.2020, оскільки самостійно не міг отримати таку інформацію бо вона є банківською таємницею. Судом зазначене клопотання безпідставно було залишено без задоволення, тому апелянт просив витребувавати вищезазначені докази під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

10.09.2025 представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Зазначив, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази переходу до позивача права вимоги, що саме по собі є підставою для відмови у задоволенні позову. Позивач не подав жодного доказу, який би підтверджував укладення Кредитного договору на зазначених ним умовах саме відповідачем, а також відсутні докази фактичної видачі відповідачу кредитних коштів. Крім того, позивач не надав доказів, які б підтверджували волевиявлення відповідача на пролонгацію договору.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь, пояснення сторін у справі та їх представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 08.10.2020 року ОСОБА_1 на сайті tengj.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №103670877, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування.

Анкета-заява на кредит №103670877 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №103670877, зокрема про такі дії: заповнення заяви - 08.10.2020 02:03:10- 02:07:12; автоматична перевірка - 08.10.2020 02:07:12- 02:07:25; перевірка у базі кредитних історій - 08.10.2020 02:07:25-02:07:28; підписання договору 08.10.2020 03:32:53-03:34:04. Крім того, анкета-заява на кредит №103670877 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума - 12000,00 грн; замовлений строк- 29 днів; погоджена сума- 4000,00 грн, погоджений строк-15 днів, комісія за надання - 0,00%, ставка процентів за кожен день 4% (а.с. 10).

Із кредитного договору №103670877 від 08.10.2020 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , убачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах (а.с. 21-23).

Зазначений кредитний договір було укладено онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом.

Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 4000,00 у валюті гривня (пункт 1.2.). Кредит надається строком на 15 днів з 08.10.2020 (строк кредитування) (пункт 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 23.10.2020 (пункт 1.4.). Комісія за надання кредиту становить 0,00 грн (п. 1.5.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 6400,00 грн. Проценти за користування кредитом 24000,00 грн, які нараховуються за ставкою 4,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом Тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6.).

Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2, 1.6 Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з наступної дати за днем надання кредиту до фактичного повернення кредиту на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування (п. 2.2.2).

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначена в п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну(базову) встановлену п. 1.6 договору. Якщо після настання дати встановленої в п. 1.4 Договору позичальник продовжуватиме користування кредитом, проценти зі стандартою ставкою будут нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів буде припинено або зупиненно в односторонньому порядку від позичальника. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої що прирівнюється до письмової) згоди позичальника ( п.2.2.3)

Позичальник за наявної відповідної пропозиції позикодавця на продовження чтроку користування/повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кільс/кість днів доступну у прозиції відповідно до розділу 6 Правил у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі строки продовжння та максимальної ставки за продовження кредиту: строк днів-3, максимальний розмір комісії 3.00, строк продовження 7-максимальнимальний розмір -5, строк продовження 15, максимальний розмір - 10,00 (пункт 2.3.1.).

Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1., 2.4.2).

Згідно додатку №1 до кредитного договору графіку розрахунку зазначено, що дата платежу-23.10.2020, кредит-4000,00, комісія за надання кредиту-0,00, проценти-2400,00, разом-6400, 00 грн. (а.с. 24)

Також матеріали справи містять копію платіжного доручення № 24424014 від 08.10.2020 року, згідно якого ТОВ «Мілоан» перерахувало 4000,00 грн на рахунок 545708*99 (а.с.31).

Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103670877 загальний борг складає 1840 грн, з яких: 4000,00 грн - за тілом, 14400,00 грн за відсотками (а.с. 14).

15.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» як кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» як новим кредитором, було укладено Договір відступлення прав вимоги № 01Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (зворот а.с. 17-20).

За відомостями Витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 01Т від 15.01.2021, до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит № 103670877 від 08.10.2020, укладеним з ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості становить 18400, 00грн, з яких: залишок по тілу кредиту 4000,00 грн, залишок по відсотках 14400,00 грн (а.с. 13).

23 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» як кредитором та ТОВ як новим кредитором, було укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ за плату належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.25-28).

Пунктом 3.2. Договору факторингу визначено, що фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнут грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн та 50% від надходженя що будуть отримані фактором в процесі реалізації свої прав як кредитора відносно прав вимог, що є предметом цього догвору, шляхом перерахування на рахунок клієнта на № НОМЕР_3 .

Відповідно до платіжної інструкції №604 від 16.01.2021 прераховано 382510,48 грн на рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 35)

Згідно витягу з Додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року до ТОВ перейшло право вимоги за кредитним договором № 103670877, укладеним з ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості становить 18400, 00грн, з яких: залишок по тілу кредиту 4000,00 грн, залишок по відсотках 14400,00 грн (а.с. 12).

02.09.2024 року представник Білецький Б.М. , який діє в інтересах ТОВ направив досудову вимогу ОСОБА_1 в якій зазначив, що загальний розмір заборгованості складає 18400 грн, а тому рекомендував сплати вказану суму до 30.09.2024 року (а.с. 33).

На виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, АТ КБ «Приват банк» надав інформацію в якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ) та надав виписку по вказаному рахунку за період 08.10.2020-18.10.2020. Станом на 08.10.2020 на ім`я відповідачки відкрито карткові рахунки: НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_4 08.10.2020 ОСОБА_1 здійснено переказ на вказану карту у розмірі 4000 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З кредитного договору 103670877 від 08.10.2020 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця, та ОСОБА_1 підписала його шляхом за допомогою мобільного телефону НОМЕР_10 , без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених

З змістом укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 анкти-заяви були погоджені умови та порядок кредитування, з визначеннням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення, періоду кредитування, графіку та суми погашення кредиту.

З наданих позивачем документів суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів погодження сторонами кредитного договору карткового рахунку для перерахування коштів відповідачці первісним кредитором.

Водночас судова колегія вважає, що факт виконанння кредитором свого обов`язку з надання грошових кроштів підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , згідно якого 08.10.2020 здійснено переказ на вказану карту у розмірі 4000 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ, надало відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103670877, що а складає 18400 грн, з яких: 4000,00 грн-за тілом, 14400,00 грн за відсотками та належні та допустимі докази переходу до нього права вимоги за цим договором.

З огляду на наведені обставини та докази у справі судова колегія вважає, що суд зробив необґрунтований висновок про недоведеність позовних вимог.

Даних, що відповідач у добровільному порядку погасила нараховану заборгованість за кредитним договором, матеріали справи не містять.

Оскільки, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ заборгованість за кредитним договором № 103670877, що складає 18400 грн, з яких: 4000,00 грн - за тілом, 14400,00 грн - за відсотками.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятоюстатті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з задоволенням апеляційної ТОВ «ФК «Солвентіс`стягненню з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Солвентіс`підлягає 6056,00 грн судового збору сплаченого при зверненні з позовом та апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс»- задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року- скасувати.

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» () заборгованість за кредитним договором № 103670877 від 08.10.2020 у розмірі 18400 (вісімнадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» () 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений складений 04 листопада 2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук