Справа № 296/6561/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 694,00 доларів США;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що між сторонами по справі 26.06.2017 укладено договір позики в простій формі. Позивачем на виконання умов договору позики було надано відповідачу в борг кошти в розмірі 1500 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 31.12.2020 зі сплатою відсотків за користуванням позикою в розмірі 2% на місяць. Додатково позивачем нараховано відповідачу три відсотка річних за період з 01.01.2021 по 30.05.2023 в сумі 197 доларів США. Також, між сторонами по справі 26.06.2017 укладено договір позики в простій формі, на виконання умов якого надано відповідачу в борг кошти в розмірі 10 000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 26.06.2020 зі сплатою відсотків за користуванням позикою в розмірі 2% на місяць. Додатково позивачем нараховано відповідачу три відсотка річних за період з 30.06.2020 по 30.05.2023 в сумі 1 506 доларів США. Заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 28.05.2024 по справі 296/5149/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договорами позики від 26.06.2017 борг: у розмірі 2 824,02 доларів США, з яких: 1500,00 доларів США - основний борг, 1230,00 доларів США - відсотки та 94,02 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання; у розмірі 18 057,39 доларів США, з яких: 10000,00 доларів США - основний борг, 7200,00 доларів США - відсотки та 857,39 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. У свою чергу відповідач сплатив позивачу борг частково, а саме: 12.12.2024 в розмірі 367,24 доларів США; 03.04.2025 в розмірі 421,39 доларів США. Оскільки кошти надавалися в борг у іноземній валюті, з відповідача підлягає до стягнення 3% річних на суму основного боргу за договорами позики: за період з 31.05.2023 по 12.12.2024 в сумі 530 дол.США за 561 день прострочення (основний борг 11 500 дол.США); за період з 13.12.2024 по 03.04.2025 в сумі 102 дол.США за 111 днів прострочення (основний борг 11 132 дол.США); за період з 04.04.2025 по 16.06.2025 в сумі 62 дол.США за 73 дня прострочення (основний борг 10 275 дол.США), а всього 694 дол.США.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики від 26.06.2017 в розмірі 18706 доларів США, з яких: 10000 доларів США основний борг; 7200 доларів США відсотки, 1506 доларів США 3% річних; та борг за договором позики від 26.06.2017 в розмірі 2927 доларів США з яких: 1500 доларів США основний борг; 1230 доларів США відсотки, 197 доларів США 3% річних.

Заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 28.05.2024 у справі №296/5149/23 вказаний позов задоволено частково:

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 26.06.2017 у розмірі 2824,02 доларів США, з яких: 1500,00 доларів США - основний борг, 1230,00 доларів США відсотки та 94,02 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 26.06.2017 у розмірі 18057,39 доларів США, з яких: 10000,00 доларів США - основний борг, 7200,00 доларів США відсотки та 857,39 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішення суду набрало законної сили 08.07.2024.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту вищевказаного рішення суду вбачається, що 26.06.2017 ОСОБА_2 взяв у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1500 доларів США та 10000 доларів США з відсотковою ставкою 2% у місяць, що підтверджується розписками від 26.06.2017. У розписках відповідач зобов`язався повернути 1500 доларів США до 31 грудня 2020 року, та 10000 доларів США - до 26 червня 2020 року відповідно.

Борг виник у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договорів позики від 26.06.2017.

Позивачем в межах справи №296/5149/23 подавався розрахунок трьох процентів річних за неналежне виконання договорів за період з 01 січня 2021 року по 30 травня 2023 року та розрахунок за період з 30 червня 2020 року по 30 травня 2023 року.

В свою чергу, судом досліджено такі розрахунки та рішенням від 28.05.2024 вимоги позивача щодо стягнення трьох процентів річних за договорами позики від 26.06.2017 задоволено частково за період з 01 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року на суму 94,02 доларів США та з 27 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року на суму 857,39 доларів США.

У цій справі позивач зазначає, що на його користь має бути стягнуто три проценти річних за період з 31.05.2023 по 12.12.2024 в сумі 530 дол.США, за період з 13.12.2024 по 03.04.2025 в сумі 102 дол.США, за період з 04.04.2025 по 16.06.2025 в сумі 62 дол.США, оскільки відповідачем було частково сплачено борг за договорами позики від 26.06.2017 та розрахунки за вказаний період не були предметом дослідження у справі №296/5149/23.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно вимог ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями, що відповідає позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 12.03.2018 по справі №914/712/16.

Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (у редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Беручи до уваги наведене, три відсотки річних підлягають нарахуванню за період по 23.02.2022.

Враховуючи наведені положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, три відсотки річних, нараховані, починаючи з 24 лютого 2022 року і включно до закінчення дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденного строку після його припинення або скасування, підлягають списанню позикодавцем, і не можуть бути стягнуті з боржника внаслідок дії прямої норми ЦК України про звільнення його від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Станом на 16.06.2025 в Україні діяв воєнний стан.

За наведених обставин, розраховані позивачем три відсотки річних в сумі 694 дол.США за період, починаючи з 31.05.2023 по 16.06.2025, стягненню з відповідача ОСОБА_2 не підлягають, оскільки останній звільнений від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Суд також додатково зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження часткової сплати боргу за договорами позики та невиконання рішення суду в справі № 296/5149/23 (матеріали виконавчого провадження).

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення трьох процентів річних, -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.11.2025.

Суддя М. В. Петровська