Справа № 729/1288/25
2-др/729/8/25

У Х В А Л А
12 листопада 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Булиги Н.О., за участю секретаря судового засідання Романченко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бобровиця заяву представника позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», адвоката Ушакевич М.П., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
04 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», адвоката Ушакевич М.П., надійшла заява, у якій вона просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 105 гривень. Заяву обґрунтовує тим, що у рішенні суду від 11.09.2025 не вирішено питання стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, хоча у позовній заяві було вказано про вирішення такого питання.
Розгляд вказаної заяви здійснювався без виклику сторін та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи №729/1288/25, суд доходить такого висновку.
Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 105 гривень.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У судовому засіданні встановлено, що при ухваленні рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який було задоволено, було також вирішено питання про судові витрати та стягнуто з відповідача 2422 гривні 40 копійок судового збору.
У рішенні також було зазначено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та АО «Правовий курс» укладено договір про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025 та Додаткову угоду №2 (а.с.47-51). Згідно даної угоди, сторони дійшли згоди доповнити п.3.1 Договору підпунктом 3.1.2, яким визначили, що клієнт, щомісячно зі сплатою винагороди, відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог боржникам у розмірі 105 гривень.
Таким чином, зважаючи на викладене, судом було встановлено, що витрати на досудові вимоги не охоплюються поняттям, витрат пов`язаних з розглядом справи у суді, а тому підстави для стягнення з відповідача 105 гривень відсутні.
Суд також зазначає, що у рішенні від 11.09.2025 зазначено порядок його оскарження позивачем та роз`яснено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Отже, у рішенні суду від 11 вересня 2025 року у справі № 729/1288/25 було вирішено питання про заявлені вимоги в повному обсязі, а також вирішено питання про судові витрати.
Суд зазначає, що ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази або вирішені не всі клопотання.
Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.
Враховуючи те, що рішенням суду вирішено усі заявлені вимоги позовної заяви та вирішено питання судових витрат, тому відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення у справі і у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви представника позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», адвоката Ушакевич М.П., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя