Справа № 296/4204/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності та поділ майна,

У С Т А Н О В И В :

1. 20.07.2022 ОСОБА_3 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до ОСОБА_4 , в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви, поданих 26.08.2022, просила:

(1) визнати реконструйований житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_4 із визначенням часток - по 1/2 кожному, та визнати 1/2 частину зазначеного будинку спадковим майном померлого ОСОБА_5 ;

(2) визнати за позивачкою право власності на 7/8 частин спадкового майна, що складається з 23/100 ідеальних частин житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

(3) поділити спадкове майно, виділивши позивачці об`єкт незавершеного будівництва - реконструйований житловий будинок літ. «В» за адресою: АДРЕСА_2 );

(4) визнати за позивачкою майнові права забудовника на вказаний будинок як такі, що входять до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її батька ОСОБА_5 .

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 є спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_5 . Позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак позбавлена можливості реалізувати спадкові права на частину майна через відсутність правовстановлюючих документів і небажання відповідачки ОСОБА_4 добровільно сприяти оформленню та поділу спадкового майна.

Позивачка зверталася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва через відсутність державної реєстрації права власності на частину домоволодіння, зокрема на збудований її батьком житловий будинок, який фактично є завершеним і придатним до проживання. Враховуючи, що спірний будинок є новоствореним об`єктом нерухомості, збудованим у період шлюбу спадкодавця та відповідачки, позивачка вважає, що на нього поширюється режим спільної сумісної власності подружжя, відповідно до якого частки кожного з подружжя є рівними. Тому 1/2 частина вказаного будинку належала померлому ОСОБА_5 і увійшла до складу спадщини.

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливістю оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку позивачка звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно та його поділ.

ІІ. ПРОЦЕДУРНІ ПИТАННЯ

4. 26.07.2022 ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та 26.08.2022 позивач подала уточнену позовну заяву з виправленими недоліками.

5. 02.09.2022 ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/4204/22. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6. 23.09.2022 до суду засобами поштового зв`язку від відповідачки ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву (том 1, а.с.64-91).

7. 05.10.2022 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. до суду надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 (том 1, а.с.92-140).

8. 10.11.2022 ОСОБА_4 подала до Корольовського районного суду міста Житомира зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 (том 1, а.с.144-150).

9. 14.11.2022 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката Музиченко Ю.В. про поновлення строку на подання зустрічного позову до ОСОБА_3 про поділ майна. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна повернуто заявнику.

10. 21.02.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі №296/4204/22 та призначено до судового розгляду.

11. 30.03.2023 ухвалою суду призначено у цивільній справі №296/4204/22 судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено Центру будівельних та земельних експертиз та зупинено провадження у справі.

12. 17.10.2023 з експертної установи до суду надійшли матеріали цивільної справи №296/4204/22 разом із висновком експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової оціночно-будівельної експертизи.

13. 26.10.2023 ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі №296/4204/22.

14. 18.03.2024 ухвалою суду призначено у цивільній справі №296/4204/22 додаткову судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено Центру будівельних та земельних експертиз, та зупинено провадження у справі.

15. 29.07.2024 до суду подано висновок експерта за результатами проведення додаткової судової оціночно-будівельної експертизи №787/07-2024 від 26.07.2024.

16. 02.08.2024 ухвалою суду поновлено провадження у цивільній справі №296/4204/22.

ІІІ. КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

(і) Позиція позивача

17. Позивач ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька вона в установленому законом порядку прийняла спадщину та звернулася до приватного нотаріуса для її оформлення. Нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок у с. Піски, проте відмовив у видачі свідоцтв щодо частини домоволодіння та реконструйованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності.

Позивач зазначила, що спірне майно (домоволодіння та реконструйований будинок літ. «В») набуті у шлюбі батьком і відповідачкою, тому належать їм на праві спільної сумісної власності з рівними частками по 1/2 кожному. Відповідно, 1/2 частина цього майна належала батькові та увійшла до складу спадщини. Наголосила, що будівництво будинку літ. «В» було фактично завершене, об`єкт підключено до інженерних комунікацій і він використовується як житловий.

У зв`язку з відмовою нотаріуса оформити спадкові права та небажанням відповідачки добровільно поділити спадкове майно, позивачка звернулася до суду з вимогами про визнання спірного будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання за нею частки у спадковому майні, поділ спадкового майна та визнання майнових прав забудовника на спірний будинок як таких, що входять до складу спадщини.

18. 13.08.2025 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

(іі) Позиція відповідача

19. Відповідачка ОСОБА_4 подала відзив, у якому частково не погодилась із позовними вимогами. Визнала, що 05.01.2001 між нею та продавцями ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було укладено договори купівлі-продажу 46/100 частин житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , і що зазначене майно, а також будинок АДРЕСА_3 , збудований на цій ділянці, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Разом із тим, відповідачка заперечила проти вимоги про визнання права власності на реконструйований будинок, оскільки цей об`єкт не був введений в експлуатацію, а тому не може вважатися завершеним будівництвом у розумінні ч. 2 ст. 331 ЦК України. Зазначила, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 можуть входити лише майнові права забудовника, а не право власності на незавершене будівництво.

Відповідачка також зазначила, що після смерті чоловіка до складу спадкового майна входять:

майнові права забудовника на будинок АДРЕСА_3 ;

46/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ;

житловий будинок АДРЕСА_4 , який сторони успадкували у частках 7/8 (позивачка) та 1/8 (відповідачка).

13.08.2025 у судовому засіданні представник відповідача не заперечувала щодо позовних вимог про визнання права власності на 7/8 частин спадкового майна, що складається з 23/100 ідеальних частин житлового будинку.

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

21. ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_8 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (т.1, а.с.17).

22. 06.03.1983 ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, після чого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_11 », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №6 від 11.03.2021 (т.1, а.с.16).

23. 18.05.2018 ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_12 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №5 від 16.05.2020 (т.1, а.с.18).

24. 05.01.2001 ОСОБА_4 придбала земельну ділянку площею 471 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 (нині АДРЕСА_1 ), що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.01.2001 (т.1, а.с.68).

25. 05.01.2001 ОСОБА_4 також набула на праві приватної спільної часткової власності 46/100 частин житлового будинку за тією ж адресою, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №245728914 від 24.02.2021, копією технічного паспорта на 46/100 часток житлового будинку та договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 05.01.2001 (т.1, а.с.2630, 67).

26. 21.09.2001 ОСОБА_4 надано дозвіл на знесення існуючого сараю літ. «Б» і будівництво гаража та літньої кухні із надбудовою приміщень на другому поверсі на тій самій земельній ділянці, що підтверджується протоколом засідання міської міжвідомчої архітектурно-будівельної комісії від 21.09.2001 (т.1, а.с.3132).

27. У 2002 році здійснено реконструкцію домоволодіння: знесено сарай і збудовано нові приміщення гараж, кухню та надбудову другого поверху, які фактично утворили окремий житловий будинок, що підтверджується протоколом засідання міської міжвідомчої архітектурно-будівельної комісії від 21.09.2001, яким ОСОБА_4 дозволено знести існуючий сарай літ. «Б» та побудувати на цьому місці гараж і літню кухню з надбудовою другого поверху по АДРЕСА_6 ; технічним паспортом на ім`я ОСОБА_4 на домоволодіння, виданим 15.11.2011, у якому зазначено, що домоволодіння складається з будинку літ. «А» придбаної частки, та будинку літ. «В» реконструйованого, із зазначенням площ гаража, кухні, веранди та житлових приміщень (т.1, а.с.2730, 3132).

28. 05.02.2021 ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кузьміною Л.Л., яким заповів усе своє майно доньці ОСОБА_3 (т.1, а.с.103).

29. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20.05.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т.1, а.с.12).

30. 02.07.2021 та 14.09.2021 діти померлого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , що підтверджується копіями відповідних заяв (т.1, а.с.98, 109).

31. Після смерті батька ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. для її оформлення (т.1, а.с.113).

32. 18.11.2021 приватним нотаріусом Стражник Т.О. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 часток житлового будинку АДРЕСА_4 , який належав померлому ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва, витягом зі Спадкового реєстру №67373158, витягом з Державного реєстру речових прав №285562979 та технічним паспортом будинку (т.1, а.с.1925).

33. 18.11.2021 постановою приватного нотаріуса Стражник Т.О. №1130/02-17 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на:

житловий будинок, реконструйований із літньої кухні (будинок літ. «В») за адресою: АДРЕСА_1 ;

23/100 ідеальних частин житлового будинку загальною площею 90,1 кв. м за тією ж адресою; у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і відомостей про державну реєстрацію права власності (т.1, а.с.1415).

V. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

34. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом визнання права власності.

35. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, на чиє ім`я воно зареєстроване.

36. Згідно зі статтею 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

37. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, у порядку спадкування, у результаті створення нового майна тощо.

38. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва, прийняття об`єкта в експлуатацію та державної реєстрації права власності. До завершення цих дій особа має майнові права забудовника.

39. Згідно зі статтями 368 та 369 ЦК України, співвласники володіють, користуються і розпоряджаються майном, що перебуває у спільній частковій власності, за взаємною згодою. У разі недосягнення згоди спір між співвласниками вирішується судом.

40. Відповідно до статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

41. Згідно зі статтею 1225 ЦК України, право власності на майно, що належало спадкодавцеві, переходить до спадкоємців на загальних підставах, визначених цим Кодексом.

VI. МОТИВИ ТА ВИСНОВОК СУДУ

42. Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.01.2001 між відповідачкою та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу 46/100 ідеальних частин житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами по АДРЕСА_6 (нині АДРЕСА_1 ).

43. За приписами статей 60 та 70 Сімейного кодексу України набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя; презумпція спільності майна подружжя поширюється, у тому числі, й на те майно, яке було нажите у період шлюбу, але оформлене і зареєстроване на ім`я одного з подружжя; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини і чоловіка є рівними, а тому, відповідно, частки подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є рівними по 23/100 кожному.

44. Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 його частка 23/100 увійшла до складу спадщини, а згідно із заповітом від 05.02.2021 спадкоємицею є ОСОБА_3 у розмірі 7/8 частин спадкового майна, а ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини. Відтак, частка ОСОБА_3 становить 161/800, а ОСОБА_4 207/800 частин житлового будинку.

45. Відповідно до статей 1216, 1218, 1225 та 392 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно, якщо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів.

46. ОСОБА_3 відмовлено постановою нотаріуса від 18.11.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності зареєстрованого права власності, що зумовило необхідність звернення позивача до суду.

47. Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі №463/1929/17 сформулював правову позицію, за якою, встановивши, що нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявником не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а позивачка позбавлена можливості в інший спосіб визнати право власності в порядку спадкування за законом на частку квартири, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову в частині визнання права власності на частку спірної квартири.

48. Отже, у зв`язку із неможливістю оформлення спадкових прав позивача після смерті батька ОСОБА_5 через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно, позивач має право на захист порушених спадкових прав шляхом визнання права власності за позивачем на 7/8 частин спадкового майна, що складається з 23/100 ідеальних частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме на 161/800 частину вказаного житлового будинку, та за відповідачкою на 207/800 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

49. Щодо вимоги про визнання реконструйованого житлового будинку літ. «В» об`єктом спільної сумісної власності подружжя

50. Судом установлено, що за наявними у справі доказами будівництво (реконструкція) житлового будинку літ. «В» по АДРЕСА_1 здійснювалося на підставі дозволу, наданого рішенням міської міжвідомчої архітектурно-будівельної комісії від 21.09.2001, яким ОСОБА_4 дозволено знести існуючий сарай літ. «Б» і побудувати на цьому місці гараж та літню кухню з надбудовою літніх приміщень на другому поверсі.

51. Таким чином, дозвільна документація оформлена на ім`я ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , і не містить ознак спільного набуття або спільного здійснення реконструкції подружжям. Будівництво здійснювалося на земельній ділянці, придбаній 05.01.2001 саме ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу, що підтверджується копією відповідного договору (том 1, а.с.68).

52. Відповідно до частини другої статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після завершення будівництва, прийняття об`єкта в експлуатацію та державної реєстрації цього права. До завершення таких дій особа має лише майнові права забудовника.

53. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що реконструйований будинок літ. «В» був прийнятий в експлуатацію або зареєстрований у встановленому законом порядку як окремий об`єкт нерухомості. Відповідно, він не набув юридичного статусу об`єкта права власності.

54. Позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 04.05.2022 у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21), полягає в тому, що у випадку незавершеного будівництва до складу спадщини входять майнові права забудовника, а не право власності на об`єкт нерухомого майна, який не прийнято в експлуатацію. Аналогічна правова позиція наведена у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 № 24/753/0/4-13.

55. Таким чином, вимога позивача про визнання реконструйованого житлового будинку літ. «В» об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із визначенням часток по 1/2 кожному не ґрунтується на положеннях закону, оскільки спірний об`єкт не введено в експлуатацію, не зареєстровано як нерухоме майно, а тому не може вважатися об`єктом спільної власності у розумінні статей 60, 70 Сімейного кодексу України.

56. Визнання спільною сумісною власністю може стосуватися лише майна, право власності на яке виникло та зареєстроване, тоді як у цій справі предметом спору є фактично незавершене будівництво, яке з юридичного погляду створює лише комплекс майнових прав забудовника.

57. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вимоги позивача про визнання реконструйованого будинку літ. «В» об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визначення за померлим ОСОБА_5 частки 1/2 у ньому та визнання 1/2 частини будинку спадковим майном померлого ОСОБА_5 .

58. Щодо вимог про поділ спадкового майна шляхом виділення позивачці об`єкта незавершеного будівництва реконструйованого житлового будинку літ. «В» по АДРЕСА_1 , то, як установлено судом, реконструйований будинок літ. «В» не прийнятий в експлуатацію та не зареєстрований як об`єкт нерухомого майна, а тому не може бути предметом поділу спадкового майна у розумінні статей 1216, 1218 та 1225 Цивільного кодексу України. Поділ спадщини можливий лише щодо речових прав на існуюче та зареєстроване майно.

59. Щодо вимоги про визнання за позивачкою майнових прав забудовника, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме померлий ОСОБА_5 мав оформлені у встановленому порядку документи, які посвідчували його статус забудовника або право здійснювати реконструкцію. Дозвіл на виконання будівельних робіт видано на ім`я ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , отже, підстав для правонаступництва майнових прав забудовника за ним немає.

60. Посилання позивачки на те, що реконструкцію здійснював її батько власними силами, не змінює правової оцінки, оскільки за приписами частини другої статті 331 Цивільного кодексу України та відповідно до постанови Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 372/4235/19 майнові права забудовника виникають лише за умови наявності належних правових підстав дозвільної документації або договору, укладеного з власником земельної ділянки, а тому у задоволенні зазначених вимог необхідно відмовити.

61. Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши надані сторонами докази та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

VII. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

62. Оскільки позов задоволено частково, суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, позивачем ОСОБА_3 при зверненні до суду у позовній заяві заявлено чотири вимоги немайнового та дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову дорівнювало 992,40 грн.

Таким чином, за чотири немайнові вимоги позивачка мала сплатити: 992,40 грн * 4 = 3 969,60 грн.

Крім того, за майнову вимогу про поділ спадкового майна шляхом виділу об`єкта незавершеного будівництва вартістю 419 570,00 грн (том 2, а.с. 46) судовий збір підлягав сплаті у розмірі 1% від ціни позову, тобто: 419 570,00 * 1% = 4 195,70 грн.

За ще одну майнову вимогу про визнання права власності на 7/8 частин спадкового майна вартість визначено пропорційно частці у спільному майні, і судовий збір також становив 1%, тобто: 4 557,51 грн.

Отже, загальний розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачкою за всі заявлені вимоги, складає: 3 969,60 грн + 4 195,70 грн + 4 557,51 грн = 12 722,81 грн.

Фактично позивачкою сплачено судовий збір у сумі 7 573,00 грн (платіжні документи на 2 611,00 грн та 4 962,00 грн).

Таким чином, недоплата судового збору позивачкою при зверненні до суду становить: 12 722,81 грн 7 573,00 грн = 5 149,81 грн, які підлягають стягненню з позивачки на користь держави.

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_4 , суд враховує, що вартість 46/100 частин спірного будинку становить 520 858,00 грн, тому судовий збір за майнову вимогу (1%) дорівнює 5 208,58 грн, а виходячи з того, що позов ОСОБА_3 задоволено у частині визнання за нею права власності на 7/8 частин спадкового майна, то судовий збір пропорційно становить: 5 208,58 грн * 7/8 = 4 557,51 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , та на користь держави 651,07 грн (різниця між 5 208,58 грн і 4 557,51 грн).

Керуючись статтями 7680, 89, 141, 259, 263265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_3 , задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 7/8 частин спадкового майна, що складається з 23/100 ідеальних частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме на 161/800 частину вказаного житлового будинку.

3. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 207/800 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

4. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 5 149 (п`ять тисяч сто сорок дев`ять) гривень 81 коп.

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 557 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 51 коп.

7. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 651 (шістсот п`ятдесят одна) гривню 07 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_7 ,

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_7 ,

РНОКПП НОМЕР_4

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА