Справа № 490/9199/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської міської ради ,-

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла зазначена позовна заява.

Одночасно з подачею позову позивач звернувся до суду з заявою про забезпеченян позову - шляхом заборони миколаївській міські раді до набрання чинності рішенням суду вчиняти дії щодо демонтажу павільйону біля зупинкового комплексу по пр.Богоявленський в м.миколаєві в напрямку вул.Театральна.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистомсвоїхпорушених, невизнанихабооспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 1ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявления вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна`є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідно до п.16Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзішостій ЦК( 435-15 ) немає відповідного правила.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо захисту прав користувача земельної ділянки та власника тимчасової споруди, розташованої на цій земельній ділянці , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, позивач, вочевидь, виходив також з того, що відповідач ММР діяв у правовідносинах сторін не як суб`єкт владних повноважень, а як власник земель комунальної власності.

Враховуючи викладене, підстави для розгляду справи Центральним районним судом м. Миколаєва відсутні.

Відповідно п.1 ч.1ст. 31 ЦПК Українис уд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, справа підлягає направленню за підсудністю до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.4,27,30,31,32 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської міської ради та за заявою про забезпечення позову - передати для розгляду за підсудністю до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.А. Гуденко