Справа № 216/1747/24
Провадження № 2/211/178/25
У Х В А Л А

Іменем України

про повернення уточненого позову

31 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Наталії Іванівни, про визнання незаконними дій нотаріуса щодо неприйняття заяви про спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. та просить суд визнати незаконною відмову нотаріуса у прийнятті її заяви про прийняття спадщини за законом від 07.11.2012 та визнати заяву про прийняття спадщини від 07.11.2012 поданою в належний строк та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 12 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До суду 04 квітня 2025 року надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, де позивач просить суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у спадковій справі № 82/2012.

30 10 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача Карнауха І.О. про розгляд клопотань у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Подібні висновки, викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові, оскільки суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно здійснити правову кваліфікацію спірних правовідносин (пункт 95).

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (див. постанову Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 909/243/18).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

У цій справі позивачем ОСОБА_1 оскаржується відмова нотаріуса у прийнятті її заяви про прийняття спадщини за законом від 07.11.2012, натомість подано позовну заяву, у якій змінено і предмет та підстави позову (пропуск строку для прийняття спадщини), і навіть відповідача, що є неприпустимим, оскільки фактично позивачем подано до суду новий позов.

У постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18 та від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19 зазначено, що пред`явленням нового позову із іншим предметом та підставами позову виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви як збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до положень статті 122ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За правилами статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові 25 серпня 2022 року у справі № 757/31785/19-ц (провадження № 61-275св22) зазначив, що встановивши, що заява про збільшення позовних вимог подана після закінчення підготовчого засідання, то суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про залишення такої заяви без розгляду з огляду на положення статті 126 ЦПК України.

Пунктом 2 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. (частина 4 статті 279 ЦПК України).

Згідно частини 2 статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 3 статті 217 ЦПК України, з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Так, розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 274 ЦПК України, згідно матеріалів справи, перше судове засідання відбулося 27 лютого 2025 року.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову (ще одного позову), чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстави позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі №405/3360/17).

За приписами частини шостої статті 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Ухвала суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення (зменшення) позовних вимог, зміни підстав (предмету) позову не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в порядку статті 353 ЦПК України, однак наслідком відмови у прийнятті такої заяви є повернення її позивачу (постанова Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Керуючись ст.ст. 49, 185 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Повернути позивачу уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Копію уточненої позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С. В. Ткаченко