Провадження № 6/679/63/2025
Справа № 679/369/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

представника Нетішинського ВДВС Юрчук К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин подання головного державного виконавця Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрчук К.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстрована неповнолітня дитина,-

ВСТАНОВИВ:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшло подання головного державного виконавця Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрчук К.М. У поданні зазначила, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №60228155 з примусового виконання виконавчого листа № 2/679/213/2015 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 566962,00 грн боргу.

03.10.2019, керуючись ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60228155, копії якої направлено стягувачу - до відома, боржнику - до виконання.

18.09.2024, керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ.

Усі заходи, щодо звернення стягнення на зазначене майно виявились безрезультатними.

04.06.2025, керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем було винесено повторну постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ.

Згідно даних Міністерства внутрішніх справ України за боржником відсутні зареєстровані на праві власності транспортні засоби.

Згідно інформації Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільноправовими договорами, про їх останнє місце роботи, боржник не отримує пенсії, або інших доходів, для звернення стягнення.

Згідно даних Державної податкової служби України, у боржника відсутні доходи, для звернення стягнення з моменту відкриття виконавчого провадження, по день звернення.

Згідно актуальної інформації з державного реєстру речових прав боржнику на праві власності належить 1/4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .( Загальна площа (кв.м): 66.9, житлова площа (кв.м): 40.7, Номер відомостей про речове право: 25869676, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105).

Згідно відповіді виконавчого комітету Нетішинської міської ради у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державний виконавець звернувся до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, як органу опіки та піклування з проханням розглянути питання про примусову реалізацію житла, право користування яким мають неповнолітні діти, та прийняти відповідне рішення про надання дозволу на примусову реалізацію 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 та в якому зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 .

Листом служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, як органу опіки та піклування від 06 серпня 2025 року № 10/03-16-1246/25, державному виконавцю було відмовлено у наданні такого дозволу, оскільки це суперечить правам та інтересам неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просила суд надати дозвіл державному виконавцю Юрчук Катерині Михайлівні Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернути стягнення на 1/4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105) в якій зареєстрована неповнолітня дитина, що належить боржнику ОСОБА_1 РНКОПП: НОМЕР_1 .

Представник Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області в судовому засідані клопотання підтримала.

В судове засідання представник стягувача не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив в задоволені клопотання відмовити, оскільки в квартирі зареєстрована та фактично проживає його неповнолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Іншого житла неповнолітня дитина не має.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться виконавче провадження №60228155 з примусового виконання виконавчого листа № 2/679/213/2015 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 566962,00 грн боргу.

Ця обставина підтверджується копією постанови заступника начальника Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Гордійчука С.М. про відкриття виконавчого провадження (а.с. 8).

Згідно актуальної інформації з державного реєстру речових прав боржнику на праві власності належить 1/4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .( Загальна площа (кв.м): 66.9, житлова площа (кв.м): 40.7, Номер відомостей про речове право: 25869676, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105).

Згідно відповіді виконавчого комітету Нетишинської міської ради у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою, державний виконавець 16.07.2025 звернувся до служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, як органу опіки та піклування з проханням розглянути питання про примусову реалізацію житла, право користування яким мають неповнолітні діти, та прийняти відповідне рішення про надання дозволу на примусову реалізацію 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 та в якому зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 .

Листом служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, як органу опіки та піклування від 06 серпня 2025 року № 10/03-16-1246/25, державному виконавцю фактично було відмовлено у наданні такого дозволу.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 жовтня 2021 року (справа № 755/12052/19) прийшла до наступних висновків.

Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (частини перша та третя статті 47 Конституції України).

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (частина друга статті 6 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - СК України).

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання (частина третя статті 17 Закону про охорону дитинства).

Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла(частини перша та третя статті 18 Закону про охорону дитинства).

Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (стаття 12 Закону про основи соцзахисту).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1Закону про виконавче провадження).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії(частина перша статті 18 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження (пункт 30 розділу VIIIІнструкції з організації примусового виконання рішень). Це кореспондує пункту 3 розділу ІІ цієї Інструкції.

ЄСПЛ неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, §33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Вимога про отримання дозволу державним виконавцем від органу опіки та піклування на реалізацію майна, право власності на яке або право користування яким належить неповнолітній дитині, встановлена задля додаткового забезпечення захисту прав цієї дитини, зокрема передбачених статтями 17 та 18 Закону про охорону дитини, статтею 12 Закону про основи соцзахисту, від можливого порушення.

Разом з тим, повноваження державного виконавця не мають того характеру та обсягів, які має суд, зокрема, в межах цивільного процесу. Обов`язки і права виконавців, закріплені у статті 18 Закону про виконавче провадження не відповідають широті повноважень та обов`язків суду, передбачених ЦПК України для вирішення судових спорів. Як приклад можна навести статтю 19 СК України, яка передбачає право суду не погодитись з висновками органу опіки та піклування. Тоді як законодавство України, зокрема Закон про виконавче провадження, такими повноваженнями державного виконавця не наділяє. Також, наприклад, державний виконавець позбавлений можливості встановлювати чи є у власності неповнолітніх дітей, місце проживання яких зареєстроване у квартирі, яка підлягає реалізації в рамках виконавчого провадження, інше житлове приміщення, чи мають вони право користування іншим житловим приміщенням. Для вирішення подібних питань державний виконавець і має звертатись до органів опіки та піклування для отримання відповідного дозволу, який має враховувати найкращий захист прав неповнолітніх дітей.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 жовтня 2021 року (справа № 755/12052/19) дійшла висновку, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу Держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій Держвиконавця та/або органу опіки та піклування (п.п. 70, 116 Постанови).

Відповідно до п. 30 розділу 8 Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

А згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Тобто, зазначена норма Інструкції передбачає, що для реалізації нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, обов`язково необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування.

Таким чином, оскільки державним виконавцем не надано суду доказів, які б свідчили, що неповнолітня ОСОБА_3 , яка зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, власником 1/4 частки якого є боржник, має на праві власності чи праві користування інше будь-яке житло, відсутній дозвіл органу опіки та піклування Нетішинської міської ради на реалізацію 1/4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , оскільки це суперечить правам та інтересам неповнолітньої ОСОБА_3 , зважаючи на приписи статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», тому суд приходить до переконання про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця.

Щодо посилання державного виконавця на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2023 року (справа № 2-537/11), де зазначено, що під час розгляду заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; яка ступінь споріднення має місце між дітьми та боржником та інші обставини, то суд зауважує наступне.

Так, як головним державним виконавцем, так і представником стягувача не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили недобросовісність дій боржника щодо реєстрації у квартирі неповнолітньої ОСОБА_3 , яка є його донькою. Не надано доказів порушення чинного законодавства при реєстрації неповнолітньої у житловому приміщенні, а також не надано доказів наявності у останньої на праві власності чи праві користування іншого житла тощо.

Щодо посилання державного виконавця на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року (справа № 1612/2343/12), що згода органу опіки та піклування на продаж житла, у якому зареєстрована дитина, але яке не належить її батьками, не потрібна, то суд зазначає наступне.

Так, у даній справі встановлені інші фактичні обставини, саме: ставилося питання про визнання нікчемним договору купівлі продажу квартири, що була передана в іпотеку банку, і в якій була зареєстрована онука власника майна.

Водночас, у п. 70 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року (справа № 755/12052/19)зазначено: в зв`язку з цим, враховуючи вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу Держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій Держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

Отже, по даній справі квартира не була передана в іпотекуу, тому отримання державним виконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження.

Таким чином, у задоволенні подання головного державного виконавця Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрчук К.М. про звернення стягнення на 1/4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105) в якій зареєстрована неповнолітня дитина, що належить боржнику ОСОБА_1 РНКОПП: НОМЕР_1 . слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 260, 435 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрчук К.М. про звернення стягнення на 1/4 трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105) в якій зареєстрована неповнолітня дитина, що належить боржнику ОСОБА_1 РНКОПП: НОМЕР_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 28 жовтня 2025 року.

Суддя Р.М. Стасюк