ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 712/9191/24
Провадження № 22-ц/821/1610/25
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

31 липня 2025 року ТОВ «Бізнес позика» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги Товариство мотивувало тим, що 19.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений Договір про надання кредиту № 480962-КС-001 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до Кредитного договору сума кредиту складає 20 000 грн, строк кредитування 24 тижні, строк дії Договору до 05.05.2024, стандартна процентна ставка 2,00000000 % в день, знижена процентна ставка 1,14874498 % в день, комісія за надання кредиту 3 000 грн, орієнтована загальна вартість наданого кредиту 51 960,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 9127,54 %.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , номер якої позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.

Станом на 22.07.2024 заборгованість відповідача за Договором складає 86 854,50 грн, з яких: 20 000 - тіло кредиту, 63 854,50 сума прострочених платежів по процентах, 3 000 сума прострочених платежів за комісією.

У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості у розмірі 86 854,50 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 480962-КС-001 в сумі 48 960,00 грн та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 356, 54 грн, а всього 50 316,54 грн.

В іншій частині відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач уклав спірний Договір в електронній формі та отримав кредит за цим Договором в розмірі 20 000,00 грн, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені Кредитним договором, кошти не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитом у повному обсязі.

Вимоги позивача про стягнення із відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (05.05.2024), на думку суду першої інстанції, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо посилань позивача на стягнення заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту в розмірі 3 000 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів наявності та переліку додаткових та супутніх послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

24 липня 2025 року, не погоджуючись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року, представник ТОВ «Бізнес позика» адвокат Клименко Т. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суми прострочених платежів по процентах, а саме: змінити стягнену суму прострочених платежів по процентах з 10 470,00 грн на 63 854,50 грн та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості по комісії за надання кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість по комісії за надання кредиту у сумі 3 000,00 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказав, що графіком платежів було погоджено, що якщо позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів (без порушень), то треба сплатити по договору 51 960,00 грн з яких по процентах - 28 960,00 грн, оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня проценти зменшується.

Отже, загальна сума до сплати по процентах дійсно становила б 28 960,00 грн лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.

Однак, боржником не було здійснено жодного платежу на погашення кредиту за Договором № 480962-КС-001 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені Договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами Кредитного договору у пункті 3.2.2 договору.

Звернув увагу, що в період з 11.12.2023 по 05.05.2024 включно проценти нараховувались по стандартній процентній ставці 2,0 %, як це було погоджено сторонами при укладенні Договору - а не по штрафній (як про те вказав суд першої інстанції). Отже, відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, за весь період дії Кредитного договору не було сплачено жодного платежу, в наслідок чого, починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу, почалось нарахування процентів за стандартною ставкою 2,0 %, а саме з 11.12.2023 по 05.05.2024 включно і після 05.05.2024 не нараховувались.

Щодо правомірності вимог про стягнення комісії за надання кредиту зазначив, що у кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, яка є разовою, та розмір якої є незмінним.

Також, комісія за надання кредиту та порядок її сплати визначені пунктами 1.4, 2.7, 5.2 Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», які є невід`ємною частиною договору про надання кредиту.

Крім того, комісія за надання кредиту передбачена п.4 Паспорту споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача (Додаток №1 до Договору).

Відзив на апеляційну скаргу

18.08.2025 від представника ОСОБА_1 адвоката Погасій С. М. на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначається, що позивачем безпідставно здійснено нарахування ОСОБА_1 суми прострочених платежів по процентах 63 854,50 грн, адже у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

Звернула увагу, що скаржник просить суд задовольнити вимоги та стягнути з відповідача проценти у повному розмірі 63 854,50 грн, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 адвокат Погасій С. М. вважає, що судом першої інстанції ухвалені обґрунтоване та законне рішення, а апеляційна скарга на рішення Совнівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 рокуне підлягає до задоволення.

Фактичні обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням № 1593 від 11.05.2017 ТОВ «Бізнес позика» видано ліцензію на провадження господарської діяльності (т. 1 а.с. 27).

З витягу із Дердавного реєстру фінансових установ від 14.03.2024 вбачається, що відомості щодо позивача внесені до Державного реєстру фінансових установ ( т.1 а.с.30).

23.07.2024 анкетою ТВ «Бізнес Позика» встановлено інформацію про відповідача (т. 1 а.с. 25).

19.11.2023 була складена пропозиція (оферта) укласти Договір № 480962 - КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) і прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 480962-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (т. 1 а.с.14-23).

З візуальної форми послідовності дій клієнта, вбачаються дії ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 480962-КС-001 від 19.11.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті www.my.pozyka.com (т. 1 а.с. 57-58).

19.11.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем був укладений Договір про надання кредиту № 480962-КС-001 (далі Договір) в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (т. 1 а.с. 39-43).

Відповідно до п. 2.1. Договору Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит на суму 20 000 грн.

Строк, на який надається кредит 24 тижні ( п. 2.3. Договору).

Стандартна процентна ставка за кредитом 2,00000000 % в день Знижена процентна ставка 1.14874498 % в день (п. 2.4. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору комісія за надання кредиту становить 3 000 грн.

Строк дії договору: до 05.05.2024 (п. 2.7. Договору)

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 51 960,00 грн (п. 2.8. Договору).

Згідно копії Договору вбачається, що підпис договору здійснено електронним одноразовим ідентифікатором UA-0687.

Позикодавцем кредит був наданий у безготівковій формі на реквізити банківської карти № НОМЕР_1 , вказані позичальником при укладенні Договору, що підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 946/07 від 29.07.2024 (т. 1 а.с. 26).

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 480962-КС-001 вбачається, що відповідач не здійснював жодних сплат на виконання договору і станом на 22.07.2024 заборгованість відповідача за Договором складає 20 000 грн тіла кредиту, 63 854,50 грн відсотків, 3 000 комісії, а всього 86 854,50 грн (т. 1 а.с.53-55).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення з відповідача суми прострочених платежів по процентах та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії за надання кредиту, в іншій частині рішення суду судом апеляційної інстанції не переглядається.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 Законоу України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом визначаються умовами кредитного договору.

Відповідно до укладеного 19.11.2023 Договору № 480962-КС-001 про надання кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1 кредит в загальному розмірі 20 000 грн, шляхом перерахування вказаної суми коштів на рахунок останнього, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою.

Відповідно до п. 2.11. Договору визначено датою повернення кредиту у повному обсязі 05.05.2024.

Пунктом 2.4. Договору визначено два види процентної ставки стандартна та знижена. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 %, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14874498 %, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору.

Згідно з п. 3.2.3. Договору сторонами було передбачено повернення кредиту, сплату процентів та комісії за відповідним графіком платежів, який передбачає зобов`язання позичальника щодо внесення в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та комісії періодичних платежів. При цьому у графіку вказано, що загальна сума платежів за договором складає 51 960 грн, з яких: 20 000 грн - загальна сума платежів по кредиту, 28 960 грн - загальна сума платежів по процентах, 3 000,00 грн - загальна сума платежів по комісії.

Разом з тим, п. 3.2.2. Договору визначено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. Нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

Також, в п. 3.2.3. Договору сторони погодили, що графік погашення заборгованості розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і сплачувати платежі вчасно та у визначеному розмірі.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 не виконував графік погашення заборгованості, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості.

Як було зазначено, позичальник згідно графіку зобов`язаний був зробити перший плановий платіж 03.12.2023 у сумі 4 300 грн, однак платіж не був здійснений (як і всі наступні), тому з наступного дня 04.12.2023 почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (днів) починаючи з 11.12.2023 почалось нарахування процентів за користування кредитом по Стандартній процентній ставці 2,00000000%.

Відповідно в період з 19.11.2023 по 10.12.2023 (включно) проценти нараховувались по зниженій (пільговій) процентній ставці. У період з 11.12.20234 по 05.05.2024 (включно) проценти нараховувались по стандартній процентній ставці 2,00000000%, як це було погоджено сторонами при укладенні договору.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про нарахування ТОВ «Бізнес Позика» процентів за користування кредитом поза межами строку дії Договору, оскільки такі висновки не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 05.05.2024, тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що проценти за користування кредитом у загальній сумі 63 854,50 грн включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,14874498 % в розмірі 5 054,50 грн у період з 19.11.2023 по 10.12.2023 та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000 % в розмірі 58 800,00 грн за період з 11.12.2023 по 05.05.2024, що відповідає умовам укладеного сторонами Договору.

У паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, вказано інформацію, яка надається для ознайомлення позичальнику, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інші обставини.

Відтак, ТОВ «Бізнес Позика» мало право на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 63 854,50 грн.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії за надання кредиту, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Отже, після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, комісію внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 86 854,50грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Бізнес позика» в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту знайшли своє підтвердження за наслідками перегляду судового рішення в оскаржуваній частині, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції, в оскаржуваній частині не в повній мірі відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду скасуванню в частині стягнутих відсотків та комісії з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення відсотків за спірний період в розмірі 63 854,50 грн та комісії в розмірі 3 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 6 056,00 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, з яких 2 422,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 3 633,60 грн за апеляційний перегляд.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2025 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитними коштами та в частині вирішення питання про судові витрати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитним коштами задовольнити.

Стягнути з до ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»заборгованість по процентах за Кредитним договором № 480962- КС-001від 19.11.2023 у розмірі 63 854,50 грн, що в сумі з тілом кредиту у розмірі 20 000,00, становить загальну суму боргу у розмірі 83 854,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»судові витрати, які складаються з судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції та апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн, що разом складає 5 847,07 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков