ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 684/181/25

Провадження № 22-ц/820/2361/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року, суддя Гринчук С.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У квітні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 64733 грн. 91 коп., судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що 13 серпня 2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферта) №200287078, (далі Договір), згідно з умовами якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 87187 грн. 50 коп., строком на 762 дні, з 13 серпня 2020 року по 13 вересня 2022 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та провести оплату послуг за користування кредитом відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору позичальник просив відкрити рахунок, який буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надати йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував у безготівковому порядку з рахунку на відкритий у банку на ім`я відповідача банківський рахунок суму кредиту.

25 липня 2024 року АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «Банк Форвард», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200287078 від 13 серпня 2020 року.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на підставі договору відступлення прав вимоги, перейшло право грошової вимоги до відповідача, яка станом на дату такого відступлення становила 64733 грн. 91 коп., і яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 29594 грн. 35 коп., заборгованості за процентами в розмірі 01 грн. 66 коп., заборгованості за комісією в розмірі 35137 грн. 90 коп., які позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

У мотивувальній частині рішення суд зауважив, що за період дії кредитного договору відповідач у добровільному порядку сплатила 42200 грн. 48 коп. комісії за умовами Договору, які є нікчемними. Вказана сума була врахована судом, як повна оплата тіла кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки заборгованість позичальника за тілом кредиту становить 29594 грн. 35 коп., а сума неправомірно зарахованих позивачем коштів у рахунок погашення відповідачем заборгованості за комісіями становить 42200 грн. 48 коп., суд дійшов висновку, про відсутність заборгованості за кредитом.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування скарги позивач зазначив, що ОСОБА_1 , підписавши 13 серпня 2020 року кредитний договір з АТ «Банк Форвард», тим самим підтвердила ознайомлення з усіма його умовами, в тому числі і щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Сплата вищевказаної комісії відповідає законодавству та включається до загальних витрат за споживчим кредитом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала оскаржуване судове рішення, зазначивши, що умова Договору про сплату комісії за обслуговування кредиту є нікчемною.

Розгляд справи судом проведено в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13 серпня 2020 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферта) №200287078, який відповідачем підписано власноручно. Згідно з умовами Договору ОСОБА_1 було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 87187 грн. 50 коп., строком на 762 дня, з 13 серпня 2020 року по 13 вересня 2022 року. Ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу) 0,01% річних, ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) 0,00001% річних, плата за пропущення платежів: першого пропуску 350 грн., другого (підряд) пропуску 350 грн., третього (підряд) пропуску 400 грн., четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) 400 грн. Щомісячна комісія без ПДВ з 13 серпня 2020 року по 13 жовтня 2020 року 0 грн., з 14 жовтня 2020 року 3478 грн. 79 коп. Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору (а.с. 8).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, процентів за користування кредитом, комісій була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, а також визначено графік платежів за продуктом «Коко-Кеш», які підписані особисто ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Згідно з інформаційним блоком оферти назва продукту «Коко Кард» (для виплат), тип картки 2 «Простір», рахунок картки 2 НОМЕР_1 , ставка ліміту 25%.

13 серпня 2020 року ОСОБА_1 підписала опитувальник клієнта-фізичної особи, заяву про приєднання (акцепт) №ALDSG8 від 13 серпня 2020 року до оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя (а.с. 11-12).

На підставі вказаного кредитного договору (оферта) №200287078 ОСОБА_1 було видано платіжну картку «Коко Кард» (для виплат) № НОМЕР_2 , про що свідчить розписка про отримання картки (а.с. 12 на ззвороті).

Зі змісту виписки по особовому рахунку вбачається, що 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 отримала кошти за договором №200287078 від 13 серпня 2020 року та частково погашала кредит (а.с. 14-22).

Згідно з проведеним позивачем розрахунком заборгованості за договором кредиту №200287078 від 13 серпня 2020 року, відповідач ОСОБА_1 здійснювала погашення кредиту в період з 13 вересня 2020 року по 13 березня 2022 року, загальна сума якого складає 57593 грн. 15 коп. Станом на 24 липня 2024 року виникла заборгованість в сумі 64733 грн. 91 коп., з яких заборгованість за кредитом становить 29594 грн. 35 коп., заборгованість за процентами 01 грн. 66 коп., заборгованість за комісіями 35137 грн. 90 коп. (а.с. 13, 23-24).

25 липня 2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Банк Форвард» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» приймає належні АТ «Банк Форвард» права грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Банк Форвард» (а.с. 27-29).

Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25 липня 2024 року, від АТ «Банк Форвард» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200287078, на загальну суму 64733 грн. 91 коп. (а.с. 30).

Згідно з платіжною інструкцією (безготівкового переказу в національній валюті) №4170 від 23 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на користь АТ «Банк Форвард» кошти згідно з договором про відступлення прав вимоги №GL1N426202/1 від 25 липня 2024 року (а.с. 30 на звороті).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У рішенні від 11.07.2013, №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

На виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року, у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено наступне: «…у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «…у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22) міститься висновок, згідно з яким якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Як вбачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору, укладеного ОСОБА_1 з АТ «Банк Форвард» передбачено сплату щомісячної комісії в розмірі 3478 грн. 79 коп.

Оскільки банком не надано доказів наявності банківських послуг, які надавалися позичальнику та пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, тому відповідні положення договору є нікчемними, а включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості зі сплати комісії є необґрунтованим.

Встановивши, що відповідачем на погашення кредитної заборгованості у вигляді комісії сплачено 42200 грн. 48 коп., в той час як заборгованість за тілом кредиту становить 29594 грн. 35 коп., а також 01 грн. 66 коп. процентів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням неправомірно отриманих банком сум комісії, відповідачем повністю погашено всю суму заборгованості за кредитом, відтак підстав для задоволення позову не встановлено.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова