Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1346/16-ц
Провадження по справі № 6/514/34/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Чернєвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Бессарабське заяву боржника ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Тарутинського районного суду Одеської області з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а саме виконавчого листа №514/1346/16-ц виданого Тарутинським районним судом Одеської області 16 квітня 2025 року.

Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року по цивільній справі №514/1346/16-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третьою особою є орган опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей- задоволено.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2024 року №514/1346/16-ц було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року по цивільній справі №514/1346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи - органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей.

В подальшому 18 лютого 2025 року Одеським апеляційним судом було винесено постанову у якій апеляційну скаргу адвоката Іванової Ганни Степанівни, представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року залишено без змін. Повний текст судового рішення складений 28 лютого 2025 року.

20 березня 2025 року Одеським апеляційним судом було винесено Додаткову постанову про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, якою було стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 гривень. Повний текст судового рішення складений 24 березня 2025 року.

16 квітня 2025 року Тарутинським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 гривень.

06 серпня 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванової Ганни Степанівни було задоволено частково, постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 514/1346/16-ц скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Однак, 23 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до Бессарабського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 гривень.

01 жовтня 2025 року державним виконавцем Бессарабського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Шарковою Іриною Георгіївною було відкрито виконавче провадження № 79232228. Крім того 01 жовтня 2025 року виконавцем також було винесено ряд постанов, а саме про стягнення виконавчих витрат та виконавчого збору, а також про накладення арештів на рахунки ОСОБА_1 ..

Однак, у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21.

Отже, із набранням законної сили постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2025 року, Постанова Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 514/1346/16-ц втратила законну силу та, як наслідок, на цій підставі втратила законну силу і Додаткова постанова Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2025 року. В результаті чого виконавчий лист, який виданий Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу є таким, що не підлягає виконанню.

Вказані обставини суперечать вимогам чинного законодавства та є підставою для звернення до суду з зазначеною заявою.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, представник заявника адвокат Іванова Г.С. надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на вимагах наполягають.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, причини неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_3 адвокат Малик О.В. до судового засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки додаткова постанова Одеського апеляційного суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката не скасована, у ній зазначено строк оскарження, а тому підстав для задоволення заяви немає.

У відповідності до ч. 3 ст. 432 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року по цивільній справі №514/1346/16-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , де третьою особою є орган опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей- задоволено.

Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2024 року №514/1346/16-ц було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року по цивільній справі №514/1346/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи - органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей.

В подальшому 18 лютого 2025 року Одеським апеляційним судом було винесено постанову у якій апеляційну скаргу адвоката Іванової Ганни Степанівни, представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року залишено без змін. Повний текст судового рішення складений 28 лютого 2025 року.

20 березня 2025 року Одеським апеляційним судом було винесено Додаткову постанову про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, якою було стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 гривень. Повний текст судового рішення складений 24 березня 2025 року.

16 квітня 2025 року Тарутинським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 гривень.

06 серпня 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванової Ганни Степанівни було задоволено частково, постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 514/1346/16-ц скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Однак, 23 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до Бессарабського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 гривень.

01 жовтня 2025 року державним виконавцем Бессарабського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Шарковою Іриною Георгіївною було відкрито виконавче провадження № 79232228.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року, необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22), Верховним Судом зазначено, що; додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти; додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні; додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі; у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

Оскільки 06 серпня 2025 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 514/1346/16-ц скасовано, то додаткова постанова Одеського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у справі № 514/1346/16-ц теж втратила свою силу.

Тож, виконавчий лист № 514/1346/16-ц, виданий 16 квітня 2025 року Тарутинським районним судом Одеської області, є таким, що виданий помилково, оскільки вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване, що є процесуальною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву боржника ОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 514/1346/16-ц, виданий 16 квітня 2025 року Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева