Провадження № 2-з/359/158/2025
Провадження № 2/359/4876/2025
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

23 жовтня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_2 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Бориспільської міської ради Київської області, за змістом якої позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати Рішення Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області № 1462-49-VII від 02.07.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_3 »;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0226 площею 0,23 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208) номер запису про право власності : 37912444.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, з проханням:

- накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0226, площею 0,23 га та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га реєстраційні дії щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками;

- заборонити земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га;

- заборонити відповідачу ОСОБА_3 чи будь-яким іншим особам у будь-який спосіб знищувати дерева та рослини, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га та розміщувати на вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га будь-які будівлі та споруди.

Подану заяву обґрунтовано тим, що у 2007 році рішенням Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області № 172-13-V від 20.11.2007 ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га в с. Глибоке Бориспільського району для ведення особистого селянського господарства. На вказаній земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вирощує декоративні кущі та дерева, має унікальну колекцію магнолій та інших хвойних та декоративних рослин, що відображено у Звіті про оцінку рослин ( вартість майна) від 02.06.2021.

Заявник вказаною земельною ділянкою ОСОБА_1 володіє та користується до теперішнього часу для вирощування саджанців декоративних рослин.

Однак, оспорюваним рішенням Глибоцької сільської ради від 02.07.2020 було затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , площею 0,2300 га, кадастровий номер: :01:001:0226 ОСОБА_3 .

Право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за відповідачем, який має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни її конфігурації (об`єднання, поділу) тощо, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Заявник зазначає, що ОСОБА_3 . 17.10.2025 погрожував ОСОБА_1 пригнати техніку на земельну ділянку (бульдозер) і знищити дерева та рослини, що становлять унікальну колекцію декоративних рослин, вартість яких згідно із висновком про вартість майна від 02.06.2021, складений суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , становить 5388310,00 грн..

Заявник пропозицій щодо зустрічного забезпечення не має, оскільки вважає, що відсутня ймовірність заподіяння матеріальних збитків внаслідок накладення арешту на земельну ділянку та заборони вчинення певних дій.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно; 2) забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Всилу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Відповідна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19.

Під час оцінки зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер(такі висновки наведені в постанові КЦС ВВС у справі №524/188/18).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Відповідні правові висновки наведені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20).

Зі змісту поданих ОСОБА_1 заяв встановлено, що між заявником, який на підставі рішення Глибоцької сільської ради від 20.11.2007 року користується земельною ділянкою, на якій вирощує саджанці декоративних рослин, та відповідачем, який на підставі оспорюваного рішення Глибоцької сільської ради від 02.07.2020 року отримав у власність спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0226 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, виник спір про право на цю земельну ділянку.

Наявність спору, а також наявність у відповідача зареєстрованого права власності, дають підстави дійти висновку, що існують ризики того, що відповідач, як власник земельної ділянки, може вчинити дії, які суттєво ускладнять судовий розгляд, а також зробити неможливим виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Обраний заявником вид та спосіб забезпечення є співмірним із заявленими вимогами та спрямований на те, щоб запобігти вчиненню подальших дій, які можуть призвести до порушення прав заявника та зробити неможливим відновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

За таких обставин, заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому суддею враховане те, що вжиття заходів забезпечення позову - є тимчасовим заходом, спрямованим на виконання завдань цивільного судочинства.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи підстави заявленого позову, наявність у позивача зареєстрованого місця проживання, а також зазначеного ним цінного майна (саджанців декоративних рослин) , доходжу висновку щодо відсутності підстав зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.151-153ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0226, площею 0,23 га.

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га реєстраційні дії щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками.

Заборонити земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0.23 га;

Заборонити відповідачу ОСОБА_3 чи будь-яким іншим, уповноваженим ним особам, знищувати дерева та рослини, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га, та розміщувати на вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0226, площею 0,23 га будь-які будівлі та споруди.

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , телефон НОМЕР_2 ), боржником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 28 жовтня 2025 року та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 (десяти) днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі : неподання заявником відповідної позовної заяви.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома та виконання : стягувачу, боржнику та Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів