УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши заяву ОСББ «Паляниця» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду та просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Паляниця» заборгованість за комунальні послуги.

Вирішуючи питання про видачу судового наказу, встановлено, що справа не підсудна Київському районному суду м. Харкова.

У заяві стягувач зазначив, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру боржник зареєстрована за адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу.

Згідно заяви про видачу судового наказу, місцем виконання договору зазначена адреса: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Шевченківського району м. Харкова та підсудністю Шевченківського районного суду м. Харкова.

За зазначеною адресою виникла заборгованість за договорами про надання комунальних послуг.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням цього майна.

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, тому у даному випадку на зазначені правовідносини поширюється положення ЦПК щодо виключної підсудності.

Враховуючи те, що місцезнаходженням нерухомого майна є територія, яка за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Шевченківського району м. Харкова та підсудністю Шевченківського районного суду м. Харкова, відповідно до п. 8 ст. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 27, 160, 161, 162, 165, 166, 259, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСББ «Паляниця» у видачі судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Власова