УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» жовтня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2025 року по справі № 760/10187/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить відстрочити (розстрочити) виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2025 року по справі № 760/10187/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначає, що не заперечує проти виконання рішення за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Водночас одноразове повне виконання рішення суду для нього є неможливим у зв`язку з його поточним матеріальним становищем: він офіційно не працевлаштований, має нестабільний дохід, що не дозволяє йому сплатити всю суму одразу без завдання істотної шкоди його існуванню та забезпеченню базових життєвих потреб. Звертає увагу суду, що ним раніше висловлювалися заперечення щодо розміру нарахованих процентів як таких, що є непропорційними фактичній сумі отриманих коштів, та просив врахувати це при визначенні способу та порядку виконання рішення. З врахуванням наведеного просив застосувати розстрочку виконання рішення, визначивши порядок і розмір періодичних платежів з урахуванням його реального фінансового стану.

03 жовтня 2025 року на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, матеріали заяви передані судді Тесленко І.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання.

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути подану представником заяву про розстрочення виконання рішення за відсутності учасників судового розгляду, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №129161165 від 30.01.2021 року 17 535,00 грн., яка складається з тіла кредиту - 7 500,00 грн. та заборгованості по відсоткам - 10 035,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 943,57 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 402,87 грн.

На даний час рішення суду боржником не виконано.

Заявник просить застосувати розстрочку виконання рішення, визначивши порядок і розмір періодичних платежів з урахуванням його реального фінансового стану.

Відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, зокрема, ст. 382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за невиконання рішення суду.

У випадку невиконання рішення суду добровільно, воно підлягає виконанню у примусовому порядку. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчого документа.

Завершальною стадією судового провадження на підставі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

Згідно ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Таким чином, відстрочка рішення суду може бути застосована судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строки і порядок, передбачений чинним законодавством.

З заяви боржника вбачається що він просить застосувати розстрочку виконання рішення, визначивши порядок і розмір періодичних платежів з урахуванням його реального фінансового стану у зв`язку з його поточним матеріальним становищем: він офіційно не працевлаштований, має нестабільний дохід, що не дозволяє йому сплатити всю суму одразу без завдання істотної шкоди його існуванню та забезпеченню базових життєвих потреб.

Разом із тим, під час розгляду заяви судом встановлено, що боржником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість виконання рішення суду у повному обсязі або свідчили про наявність обставин, що об`єктивно перешкоджають такому виконанню. Зокрема, до заяви не додано жодних документів про розмір доходів, витрат, наявність утриманців, стан здоров`я чи інші фактори, які могли б свідчити про критичне матеріальне становище заявника. Також відсутній будь-який розрахунок запропонованих боржником періодичних платежів, що унеможливлює визначення графіку платежів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що боржником не доведено наявності виняткових обставин, які б унеможливлювали негайне виконання рішення суду, а тому заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 14, 247, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2025 року по справі № 760/10187/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. О. Тесленко