ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/236/25

Головуючий у першій інстанції Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1540/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів (суддя Тіщенко О.В.), ухвалене у селищі Талалаївка,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2011 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 березня 2011 року. Рішенням Талалаївського районного суду від 07 березня 2017 року розмір аліментів змінено - з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно на 400 гривень, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що розмір аліментів, встановлений рішенням Талалаївського районного суду від 07 березня 2017 року у сумі 400 гривень щомісячно, є недостатнім для забезпечення потреб неповнолітньої дитини, оскільки витрати на її утримання значно зросли. Збільшення витрат пов`язане з навчанням дитини у школі мистецтв, участю у конкурсах та необхідністю придбання речей і засобів для навчання. На думку позивачки, частину таких витрат повинен нести відповідач як батько дитини, тому вона просить змінити спосіб стягнення аліментів і визначити їх у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено: змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням цього ж суду від 07 лютого 2017 року, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; припинено стягнення за виконавчим листом, виданим на виконання рішення від 07 лютого 2017 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що право вибору способу стягнення аліментів належить позивачці, яка надала належні та допустимі докази того, що їхня донька проживає разом із нею, а розмір аліментів у сумі 400 грн щомісячно є недостатнім для належного утримання та розвитку неповнолітньої дитини. Водночас відповідач є працездатним, доказів свого дійсного доходу суду не надав, так само як і належних доказів витрат на лікування сина, дружини та батьків. Сам по собі факт народження від іншого шлюбу дітей, без підтвердження погіршення матеріального стану, не свідчить про неможливість сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі, який відповідає найкращим інтересам дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 1 600 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 20 вересня 2014 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , з якою проживає по теперішній час. Від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через воєнні дії в Україні його діти навчаються дистанційно, догляд за ними здійснює дружина, яка не працює та перебуває на його утриманні. Крім того, він і члени його сім`ї потребують постійних матеріальних витрат на лікування, що підтверджується наданими медичними документами. Також він допомагає своїм батькам: матері - ОСОБА_7 , яка не працює, та батькові - ОСОБА_8 , який є інвалідом ІІ групи. За твердженнями апелянта, його посадовий оклад становить 8 490 грн, тому покладення на нього обов`язку сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції, призведе до скрутного матеріального становища. Окрім цього, він має боргові зобов`язання у сумі 120 000 грн, позичені для проведення ремонту будинку, який постраждав унаслідок збройної агресії Російської Федерації.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, що має законне право на зміну способу стягнення аліментів. Позивачка вважає доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки встановлений судом розмір аліментів відповідає інтересам дитини, тоді як попередній розмір у сумі 400 грн щомісячно був недостатнім для її належного утримання. Оскільки відповідач не надав належних доказів свого доходу, суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Також вона вважає, що відсутні підстави для прийняття наданих відповідачем нових доказів, доданих до апеляційної скарги, оскільки відповідач не обґрунтував причин їх неподання до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

У справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2008 року, який розірвано рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2011 року (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_3 (а.с. 12).

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2011 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 березня 2011 року (а.с.30).

12 квітня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , та змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (а.с.13).

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про зменшення розміру аліментів задоволено: змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 рішенням Талалаївського районного суду від 28 березня 2011 року на корить ОСОБА_9 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с.17-18).

За зазначеним рішенням від 07 лютого 2017 року видано виконавчий лист № 747/10/17, який знаходиться на примусовому виконанні (ВП №53499217) і станом на квітень 2025 року заборгованість відсутня (а.с.24-26).

11 липня 2019 року позивачці ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_10 видано посвідчення багатодітної сім`ї, яке надає право на пільги, передбачені законодавством України, у якому зазначені діти: ОСОБА_3 , 2010 р.н.; ОСОБА_13 , 2013 р.н.; ОСОБА_14 , 2014 р.н.; ОСОБА_15 , 2016 р.н. (а.с. 11)

Згідно з витягами з Реєстру територіальної громади від 29 лютого 2024 року та 26 серпня 2024 року, а також довідками від 04 квітня 2025 року та 21 травня 2025 року, виданими Харківським старостинським округом Талалаївської селищної ради, позивачка ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні, зареєстровані з 08 листопада 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9, 10, 14, 15, 88, 89).

20 вересня 2014 року відповідач уклав шлюб із ОСОБА_4 . Від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.62,63,65).

ОСОБА_16 навчається у 4-Б класі Комунальної установи «Сумська спеціалізована школа IIII ступенів № 25» за дистанційною формою навчання (а.с. 67). ОСОБА_17 навчається у 1-Б класі Ліцею № 2 Тростянецької міської ради за змішаною формою навчання (а.с. 66).

Згідно з довідкою від 05.05.2025 ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . За цією адресою разом із ним проживають дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (а.с. 74).

22 червня 2023 року складено акт комісійного обстеження № 775 щодо об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, - житлового будинку, який належить на праві власності ОСОБА_4 , та розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Будинок було пошкоджено орієнтовно 07 березня 2022 року о 23:05 (а.с. 97-98).

Із копії розписки від 22 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали від ОСОБА_18 та ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 120 000 грн для відновлення зазначеного будинку із зобов`язанням повернути зазначені кошти у строк до 12 грудня 2028 року (а.с. 100).

Відповідач має батьків: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який особою з інвалідністю (ІІ група) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.69-72).

Також відповідачем надано медичні документи, з яких вбачається, що 04 жовтня 2022 року він звертався до лікаря-невропатолога; його дружина ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з 22 березня по 3 квітня 2017 року та з 8 по 17 жовтня 2019 року; 26 січня 2023 року вона зверталася до лікаря-мамолога-онколога, 31 жовтня 2024 року - до лікаря-хірурга, 05 травня 2025 року - до лікаря-ендокринолога; син ОСОБА_5 перебуває під спостереженням педіатра та дитячого алерголога; батько ОСОБА_8 лікувався стаціонарно з 28 вересня по 03 жовтня 2022 року, а мати ОСОБА_7 - з 20 по 27 січня 2025 року (а.с. 68, 70, 71, 73, 99, 101, 102114).

Згідно з довідкою № 13 від 04 червня 2025 року, виданою ТОВ «АВІС-УКРАЇНА», ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів у цьому товаристві з 28 травня 2024 року по теперішній час, із посадовим окладом 8490 грн (а.с. 96).

Додані відповідачем до апеляційної скарги докази не подавалися до суду першої інстанції, а неможливість їх подання ним не обґрунтована, тому апеляційним судом вони не приймаються (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 28 жовтня 2025 року, отриманими на запит апеляційного суду, вбачається, що у період з I кварталу 2024 року по III квартал 2025 року відповідач отримував заробітну плату у ТОВ «АВІС-Україна», ТОВ «Зернова Індустрія», ТОВ «АВІС Зернотрейд» та дохід від передачіземельної частки (паю) в оренду ТОВ «Батьківщина». Його сукупний дохід за період з травня 2024 року по вересень 2025 року включно становив 396 372,01 грн, що в середньому складає 23 316 грн на місяць (396 372,01 / 17 місяців) без урахування сплати обов`язкових платежів.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 486/466/18 викладено правовий висновок, що відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення дозволяє змінювати спосіб виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може передбачати зміну способу їх стягнення, тобто аліменти, визначені у частці від заробітку (доходу) одного з батьків, можуть бути замінені на фіксовану грошову суму і навпаки.

У постанові Верховного суду від 12 березня 2025 року у справі № 522/8836/23, зазначено, що аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили змінюються обставини, що впливають на розмір, тривалість або припинення виплат, кожна сторона має право пред`явити новий позов про зміну розміру чи строків платежів або про звільнення від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Тобто, при первинному зверненні до суду аліменти присуджуються з моменту подання позовної заяви.

Проте у разі зміни способу стягнення аліментів, наприклад, з твердої грошової суми на частку від доходу або навпаки, застосовується ст. 192 СК України, яка передбачає, що новий порядок сплати набирає чинності після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У цій справі, відповідно до ст. 192 СК України, підлягає з`ясуванню питання змін у матеріальному чи сімейному стані платника аліментів, а також можливе погіршення або поліпшення його здоров`я з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін у спорі та норми права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виключного права позивачки на зміну способу стягнення аліментів, їх стягнення з моменту набрання рішенням законної сили, а також обов`язку відповідача утримувати неповнолітню доньку.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав належних доказів необхідності постійних витрат на лікування дружини, сина та батьків та документального підтвердження понесених цих витрат. Крім того, із відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків вбачається, що середній розмір його доходу за період з травня 2024 року по вересень 2025 року становив 23 316 грн на місяць без урахування сплати обов`язкових платежів, що спростовує його твердження про отримання лише 8 490 грн посадового окладу.

Отже, доводи апеляційної скарги про скрутне матеріальне становище та можливість сплати аліментів лише у сумі 1 600 грн на місяць є безпідставними.

Водночас колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів - 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд першої інстанції не надав належної оцінки доведеним обставинам зміни сімейного стану відповідача і урахування цих обставин при ухваленні рішення Талалаївським районним судом Чернігівської області від 07.02.2017 року про зміну способу стягнення аліментів.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, оскільки фактичні обставини та характер спірних правовідносин у цій справі відрізняються від обставин справи, що переглядається. У кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних фактичних обставин справи та наданих сторонами доказів, оцінених у їх сукупності, тому наведені висновки не є релевантними та не підлягають застосуванню.

Доводи апелянта про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не заслуговують на увагу, оскільки право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом із яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , зміну судового рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом до стягнення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.

Згідно з ч.1 п.2 ч.2 ч.6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про зміну способу стягнення аліментів звільняються від його сплати.

З огляду на часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, 908,40 грн витрат по сплаті судового збору у суді апеляційної інстанції слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХ В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2025 року змінити, виклавши 3 абзац судового рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: