Справа № 502/1822/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,9988 гектарів, кадастровий номер :01:005:0217, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на праві власності померлій. ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким вказану земельну ділянку заповіла позивачці.Позивачка спадщину після смерті бабки прийняла, проте оригінали правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка також не з`явилася, у поданій заяві позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 належала на праві власності земельна ділянка площею 2,9988 гектарів, кадастровий номер :01:005:0217, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371636.

Відповідно до листа архівного відділу Ізмаїльської РДА Одеської області №04-17/232 від 23.10.2025, вказану земельну ділянку ОСОБА_3 отримала на підставі належної їй частки (паю) відповідно до Сертифікату ОД №0081126.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт від 24.09.2004, зареєстрованого за №93, яким вказану земельну ділянку заповіла позивачці.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №600/2008, заведеної після смерті ОСОБА_3 , відповідачка донька померлої, прийняла спадщину після смерті матері.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка відповідно до довідки Кідлійської міської ради є такою, яка спадщину прийняла, проте, зважаючи на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, звернулася за захистом своїх прав до суду.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивачка є спадкоємцем за заповітом наведеного спадкового майна після смерті баби, яка спадщину прийняла.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 2,9988 гектарів, кадастровий номер :01:005:0217, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371636, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков