Номер провадження: 22-ц/813/7339/25
Справа № 686/8658/25
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович, на заочне рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2025 року, повний текст якого складено 05 серпня 2025 року та ухваленого під головуванням судді Ганошенка С.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

31.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі у подружжя народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.06.2011 року у справі № 2/2218/4387/11 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначав, що у нього змінилися сімейні обставини, а саме: у новій родині народилася ще дві дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На утримання дітей в іншому шлюбі позивач витрачає значні кошти.

Крім того, на утриманні позивача перебувають батьки, які є пенсіонерами та потребують матеріальної допомоги.

За таких обставин, враховуючи наявність двох дітей у нього на утриманні у іншій родині, а також батьків похилого віку, позивач вважав за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) до розміру 1/6 частини від усіх видів доходів позивача.

Заочним рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 05.08.2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.68-70).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Яворський А.В. ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.71-76).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 05.11.2025 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч.4, 6 ст. 19, ч.ч.1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.09.2025 року (а.с.87), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином (а.с.88,90), що передбачено ст. 130 ЦПК України.

Крім того, з врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), участь головуючого у даній справі судді Сегеди С.М. також при розгляді інших справ, у тому числі кримінальних і адміністративних, що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, а також у зв`язку з перебуванням судді Драгомерецького М.М. 04.11.2025 року у відпустці, датою ухвалення цього судового рішення є 05.11.2025 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану (а.с.68-70).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.06.2011 року у справі № 2/2218/4387/11 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 зазначав, що 05.08.2017 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 (а.с.19) та у подружжя народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25,28).

Крім того, позивач зазначав, що на його утриманні перебувають батьки: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.31-33), які є пенсіонерами та потребують додаткової матеріальної допомоги, яку позивач надає.

Згідно довідки від 24.11.2024 року № 2215, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , майор ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с.36).

Заробітна плата ОСОБА_1 за період з 16.04.2024 року по 31.01.2025 року, за винятком аліментів, склала 753 442,93 грн., що становить в середньому на місяць 75 344,00 грн. Зазначене підтверджується відповідною довідкою (а.с.37).

Наказом № 97 від 05.04.2025 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби (а.с.69).

Крім того, згідно довідки від 08.07.2025 року № ГХПБ-000106, ОСОБА_1 з 23.04.2025 року працює ТОВ «ГРІНТЕХ ХАРВЕСТ» та займає посаду менеджер. Заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01.05.2025 року по 30.06.2025 року складала 231 944,63 грн., що становить 115 972,31 грн. на місяць (а.с.67).

Отже, позивач апелянт у справі, офіційно працевлаштований у ТОВ «ГРІНТЕХ ХАРВЕСТ», отримує стабільний дохід, який з часу народження дітей від іншого шлюбу не погіршився, а навпаки покращився.

Наданими до матеріалів справи доказами підтверджується фінансова спроможність позивача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Заявник апеляційної скарги не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 або, які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу сина у зазначеному розмірі.

Позивачем апелянтом у справі, на надано доказів перебування на його утриманні інших непрацездатних осіб, крім дітей від іншого шлюбу, та з огляду на покращення його майнового стану, відсутні підстави для зменшення розміру призначених аліментів на дитину від першого шлюбу, оскільки покращення майнового стану платника аліментів не є підставою для їх зменшення.

Визначений судом розмір аліментів на сина ОСОБА_3 відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Народження двох дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі № 591/6388/22.

Посилання в позовній заяві на те, що у позивача апелянта у справі, на утриманні також перебувають його батьки, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є пенсіонерами за віком та мають право отримувати пенсійне забезпечення згідно діючого законодавства.

Що стосується доводів апелянта щодо стягнення заборгованості у справах № 607/21695/23, № 607/17215/23 та № 607/14757/23 де ОСОБА_1 є відповідачем, то колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду доказів щодо ухвалення судових рішень у даних справах, які набрали законної сили, а тому зазначені доводи не приймаються до уваги.

Крім того, доводи заявника в апеляційній скарзі про те, що розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в середньому щомісяця становить 26 000,00 грн., що у 8 разів перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, також не може вважатися достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд у своїй постанові від 09.09.2021 року у справі № 554/3355/20 зазначив, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших осіб, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Водночас, наявність у позивача на утриманні інших дітей, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте, з врахуванням того, що позивач апелянт у справі офіційно працевлаштований та отримує відповідний дохід, можна прийти до висновку, що матеріальний стан позивача навіть покращився, а не погіршився.

Визначений судом розмір аліментів на сина ОСОБА_3 відповідає вимогам сімейного законодавства, вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини та не є надмірним.

Колегія суддів зазначає, що позивачем апелянтом у справі не було доведено належними та допустимими доказами, крім зміни сімейного стану, що полягає у народженні двох дітей в іншому шлюбі, обставин зміни (погіршення) його майнового стану.

Апеляційний суд також зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції. Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст ст. 367, 368, 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович, залишити без задоволення.

Заочне рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева