САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2539/25
Провадження №2/726/494/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення відомостей про особу батька в актовий запис про народження дітей,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення відомостей про особу батька в актовий запис про народження дітей.

Позивачем додано до позовної заяви клопотання, в якому вона просить звільнити її від сплати судового збору, мотивуючи тим, що вона не працює, так як на утриманні має трьох дітей та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначає, що сплата судового збору за подання позовної заяви до суду потягне для неї надмірний тягар у фінансовому плані, оскільки дані кошти є необхідними для утримання її дітей.

Відповідно до ч. ч.1,3ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 1ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною 2 вказаної статті Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підтвердження доводів, зазначених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, заявником надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 за період з січня 2025 року по березень 2025 року отримала 5 160 грн. (1720 грн. в місяць).

Однак такий дохід, що зазначений у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів станом на 21.07.2025 р. не може свідчити про скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 та не є самостійною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки підставою для звільнення, відстрочення, розстрочення або зменшення розміру сплати судового збору є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Також стороною позивача на підтвердження матеріального стану позивача не надано документів, які підтверджують відсутність об`єктів нерухомого майна, транспортних засобів, депозитів, які б дійсно свідчили про скрутний матеріальний стан.

В той же час, підстави, на які посилається позивачка у клопотанні для її звільнення від сплати судового збору, а саме що вона не працює, а тому не має можливості сплатити судовий збір, суд вважає недостатніми, так як вони не підтверджують неплатоспроможність позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач заявила декілька позовних вимоги немайнового характеру.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, в якій об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з 01 січня 2025 року судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Таким чином, на виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, позивачці слід заплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру, або ж зазначити достатні підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Отже клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, не містить достатніх доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення дій по оплаті судового збору.

Крім того, відстрочення, розстрочення, зменшення розміру оплати судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду.

Суд не вбачає підстав, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону, що надають суду повноваження звільнити позивача від сплати судового збору.

На підставі вище викладеного слід відмовити позивачці ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 352 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір",

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Байцар