Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 Справа №607/9317/25 Провадження №2/607/3161/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Карпи Марії Михайлівни до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Карпа М.М. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, який складався з п`яти членів колгоспного двору, головою якого була баба позивача ОСОБА_3 , а членами матір позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті спадщину, у вигляді 1/5 частки спірного житлового будинку, за заповітом прийняла позивач, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала відповідну заяву нотаріусу. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частки житлового будинку. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла позивач шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою, а також вона проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частку вказаного будинку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцю. Оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 27.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09.09.2025 за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса ТРНО Кравець Т.В. витребувано копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання 23.10.2025 не з`явились. Представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, в тому числі 23.10.2025, не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 статті 200 ЦПК України).

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 11.00 год. 30.10.2025, в яке учасники справи не з`явились.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 05.06.1967.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 17.06.1978, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.06.1978 уклала шлюб з ОСОБА_10 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

06.11.1982 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 видане 06.11.1982).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 03.09.1983.

20.12.2012 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклала шлюб з ОСОБА_14 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_15 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 видане 20.12.2012).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим 08.07.2019.

18.11.2011 секретарем виконавчого комітету Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Зозуляк М.І. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 23, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 і все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде їй належати на день смерті, і на що згідно із законом вона матиме право, та земельну ділянку для ведення сільського господарства площею 2,71 га, яка знаходиться в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала в АДРЕСА_2 , разом з нею проживали: дочка ОСОБА_4 , 1960 р.н., зять ОСОБА_2 , 1958 р.н., внучка ОСОБА_1 , 1983 р.н., правнучка ОСОБА_16 , 2014 р.н., що підтверджується довідкою №563 виданою 26.09.2024 Настасівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 виданим 26.03.2020.

29.02.2016 секретарем виконавчого комітету Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Зозуляк М.І. посвідчено заповіт за номером в реєстрі 05, відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0576 га, яка знаходиться в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 .

На день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала в АДРЕСА_2 , разом з нею проживали: чоловік ОСОБА_2 , 1958 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1983 р.н., внучка ОСОБА_16 , 2014 р.н., що підтверджується довідкою №564 виданою 26.09.2024 Настасівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно із свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 26.07.1991, виконавчий комітет Настасівської сільської Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області посвідчує, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є ОСОБА_3 , на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Настасівської сільської Ради народних депутатів №30 від 25.07.1991.

Відповідно до довідки № 1549 виданої 04.09.2019 виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, станом на 01.04.1991 будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , рахується за ОСОБА_3 . Членами двору були: ОСОБА_3 , 1931 р.н. голова двору; ОСОБА_4 , 1960 р.н. дочка; ОСОБА_2 , 1958 р.н. зять; ОСОБА_5 , 1979 р.н. внук; ОСОБА_6 , 1983 р.н. внучка. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в розмірі 0,25 га приватизована, кадастровий номер :02:001:1637.

25.11.2019 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . Загальна площа 114,1 кв.м, житлова площа 78,2 кв.м, допоміжна 28,9 кв.м, літніх (неопалювальних) приміщень 7,0 кв.м.

Відповідно до інформаційної довідки №1566 виданою 26.11.2019 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 за ОСОБА_3 в бюро не проведена.

Згідно з інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №1504 виданої 26.11.2019 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_2 рахується за: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . Раніше будинковолодіння рахувалось по АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки №47 виданої 17.01.2025 Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 в бюро не проведена.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_1 10.09.2019 заведено спадкову справу № 154/2019.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 10.09.2019, остання відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині та спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 .

11.01.2020 ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до нотаріуса із заявою про видачу на ім`я ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та житловий будинок, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

11.01.2020 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за номером 65. Свідоцтво видане на майно, яке належало ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:001:1637.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. №10/02-31 від 11.01.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві.

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою ОСОБА_1 03.06.2020 заведено спадкову справу № 103/2020.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 03.06.2020, останній відмовився від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті його дружини ОСОБА_4 , а також не претендує на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя.

14.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом та житловий будинок, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. №39/02-31 від 14.02.2025 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві.

Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Таким чином, враховуючи що членами колгоспного двору по АДРЕСА_2 було п`ятеро осіб, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їм належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Оскільки, спадщина відкрилася після 01.01.2004, то застосуванню підлягають норми ЦК України.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину за заповітом прийняла її внучка (позивач у справі) ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на частку житлового будинку, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку у житловому будинку по АДРЕСА_2 , що стало причиною звернення позивача до суду.

Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. При цьому особи, які мали право на обов`язкову частку в майні відмовились від її одержання.

Згідно із ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, її право підлягає судовому захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Рішення складено та підписано 30.10.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук