РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/493/25

провадження у справі № 2-о/0285/62/25

12 листопада 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.,

присяжних Ковальчук Н. Ю., Бочковської А. М.

за участю:

секретаря Букши О. В.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвоката особи, відносно якої розглядається справа Оразової А. М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Виконавчий комітет Звягельської міської ради, як орган опіки та піклування,

про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року заявник звернувся до суду із заявою в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначити його опікуном останнього.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батько ОСОБА_2 , який проживає спільно із заявником за адресою: АДРЕСА_1 , через хворобу, що призводить до ураження головного мозку втратив здатність самостійно пересуватися, говорити, викладати свої прохання, приймати їжу, в побуті несамостійний, знаходиться в безпорадному стані, не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, що приводить до психічних розладів, а тому потребує постійного стороннього догляду та опіки. Зазначає, що він здійснює за ним догляд.

Заявник заяву підтримав та просив задовольнити, а також підтримав подання органу опіки і піклування про призначення його опікуном.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зважаючи на викладений у висновку експерта стан психічного здоров`я ОСОБА_2 , він в судове засідання не викликався. Його адвокат просила суд задовольнити заяву ОСОБА_1 та подання органу опіки і піклування, мотивуючи тим, що це відповідатиме інтересам останнього.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ст.39 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 . На день подачі заяви до суду проживає разом із заявником.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №229-2025 від 27.05.2025 ОСОБА_2 , виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу вираженої деменції з гострим початком судинного генезу у вигляді порушення просторово-часової орієнтації, грубого зниження когнітивних функцій (уваги, пам`яті та інтелекту), сенсорної та моторної афазії, втрати навичок до самостійного обслуговування.

З приводу поставлених експерту питань встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад виражену деменцію з гострим початком судинного генезу; не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відтак, з огляду на зазначене, є підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Цивільна дієздатність є важливою складовою правосуб`єктності фізичної особи, що дозволяє їй виступати учасником цивільних відносин у повній мірі, своїми діями набувати цивільних прав та виконувати цивільні обов`язки.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням їх функцій та їх зупиненням. Інститут опіки та піклування включає і адміністративно-правові норми, що регулюють відносини між органами опіки та піклування, з одного боку, та опікунами та піклувальниками з іншого.

Опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними, з метою забезпечення їх особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки за станом здоров`я вони не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.ст.41, 55, 58 ЦК України). Така опіка відповідно до ст.60 ЦК України, ст.300 ЦПК України призначається судом.

Опікун недієздатної особи призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Орган опіки і піклування Звягельської міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету №1661 від 09.10.2025, зазначає, що ОСОБА_1 проживає разом із батьком, опікується ним, здійснює догляд та забезпечує утримання ОСОБА_2 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. З метою захисту інтересів ОСОБА_2 , орган опіки та піклування дійшов висновку про можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна.

Обставин, які виключають можливість призначення ОСОБА_1 опікуном свого батька, визначених ст.64 ЦК України, судом не встановлено, зокрема, його поведінка та інтереси не суперечать інтересам ОСОБА_2 .

Заявник відповідає вимогам, визначеним ст.ст.63,67 ЦК України, він дбатиме про підопічного, створив йому належні матеріально-побутові умови для проживання, забезпечить його доглядом та лікуванням і вживатиме заходів щодо захисту прав та інтересів свого батька, а тому може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, суд приходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Відповідно до положень ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 247, 265, 293, 294, 299, 300 ЦПК України, ст.ст. 39-41, 60, 62, 63, 292 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) недієздатним та встановити над ним опіку,

призначивши опікуном ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Встановити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуюча суддя Л. Й. Васильчук

Присяжні А. М. Бочковська

Н. Ю. Ковальчук