ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8044/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

у травні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась представник позивача адвокат Ткаченко Наталія Володимирівна із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи на те, що 17.10.2009 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу представник позивача зазначає те, що спочатку сімейне життя позивача та відповідача складалося добре, але протягом останніх років сімейні стосунки між подружжям погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Представник позивача зазначає, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до спільного життя та проблем кожного, між сторонами втрачене почуття любові та поваги один до одного. Окрім іншого, вказує, що відповідач не цікавиться фінансовим станом сім`ї. Отриманих від відповідача коштів на утримання сім`ї, з урахуванням її власного доходу, часто не вистачає. Також, представник позивача зазначає, що більше трьох років, позивач та відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Отже, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, відтак, на примирення позивач не згодна, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.

У судове засідання 29 липня 2025 року сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

20 червня 2025 року від представника позивача адвоката Ткаченко Наталії Володимирівни через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява, в якій вона повідомляє суд про відмову позивача від позовних вимог до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В інішій частині, а саме у частині розірвання шлюбу з відповідачем, представник позивача позов підтримує.

08 липня 2025 року електронною поштою та 09 липня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява від позивачки, якою вона позовні вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи у її відсутність.

Також, 29 липня 2025 року до початку судового засідання до канцелярії суду відповідачем подана заява, якою він проти розірвання шлюбу не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Враховуючи, що суд повідомляв сторони про дату, час та місце судового засідання судовими повістками-повідомленнями, їх явка у судове засідання була не обов`язковою. За таких обставин та з урахуванням поданих сторонами заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року прийнято відмову позивача від позову у частині вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, провадження у у цій частині вимог закрито.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2340. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .

У шлюбі у позивача та відповідача 07 листопада 2011 року народилось двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Представник позивача вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини є неможливим, на що відповідач не заперечує.

Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а з урахуванням позиції відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).

Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 жовтня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї за актовим записом № 2340 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Р. В. Котенко