Справа № 489/8427/24
н/п 2-п/490/99/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романовій К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 27.02.2025 року у справі №489/8427/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє його адвокат - Бровко Р.М., звернувся до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення від 27.02.2025 року у справі №489/8427/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення пердставник заявника вказав, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача, він не приймав участь в розгляді даної справи, тому був позбавлений можливості здійснювати захист свої прав, а судовий розгляд не був змагальним.

Крім того, адвокат Бровко Р.М. зазначає, що сторона відповідача у випадку скасування заочного рішення, буде заявляти клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача, оскільки, всі три кредитні договори містять умову про строк кредитування (строк дії кредитного договору), який становить 30 днів (п.1.2 кредитного договору № 661896168 від 23.03.2021р.; п.1.2 кредитного договору № /662415 від 05.04.2021р.; п.1.2 кредитного договору № № 16854-04/2021 від 26.04.2021р.). Таким чином, кінцевий термін заявлення даних позовних вимог (з урахуванням позовної давності), є квітень 2024р. та травень 2024р. Перебіг строку позовної давності не залежить від того, чи відбувалося відступлення права вимоги за вказаними кредитними договорами чи ні.

Також сторона заявника звертає увагу суду, що з розрахунку заборгованості за трьома кредитними договорами, не зрозуміло за який період відбувалося нарахування процентів. Так як нарахування договірних процентів може відбуватися тільки в межах періоду дії кредитного договору. У випадку не повернення коштів після закінчення строку дії кредитного договору, інтереси кредитора (позичальника) в такому випадку захищені ст.625 ЦК України, тому договірні відсотки не можуть нараховуватися за весь час не повернення кредитних коштів.

Також, представник відповідача зазначає, що договір факторингу щодо грошової вимоги до відповідача, був укладений задовго до виникнення такої грошової вимоги, оскільки, договір факторингу датується 28.11.2018 р., додаткова угода до нього - 31.12.2020 р., а самі зобов`язанні відповідача, з яких випливає право грошової вимоги до нього, виникли тільки у 23.03.2021 р.

У зв`язку з цим, представник заявника вважає, що заочне суду рішення підлягає перегляду для реалізації права відповідача, наданого процесуальним законодавством України.

Ухвалою суду від 20.10.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.02.2025 року під головуванням судді Чаричанського П.О., позовні вимоги ТОВ"Європейська агенція з повернення боргів"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №661896168 від 23.03.2021 року, за Кредитним договором №16854-04/2021 від 26.04.2021 року, Кредитним договором №/662415 від 05.04.2021 року, яка становить 65 705,00 грн.

Також судом стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Викладене вище давало суду підстави для ухвалення в справі заочного рішення.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд,якщо така заява подана протягом двадцятиднів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

ЄСПЛ вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykhv. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Також, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07.07.1989 по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

За такого, з огляду на заяву про перегляд заочного рішення та, оцінюючи надані відповідачем докази на предмет їх значення для правильного вирішення справи, суд не вбачає можливим погодитись із доводами заявника, оскільки в заяві про перегляд заочного рішення останній не наводить посилань на докази, що мають, на його думку, істотне значення для правильного вирішення справи, і які не досліджувались судом при розгляді справи у зв`язку із неявкою відповідача. Доказів, що б підтверджували необґрунтованість вимог позивача до заяви не додано, вказані посилання ОСОБА_1 не мають істотного значення для вирішення справи та не можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Зважаючи на надані сторонами докази про договірні правовіднониси, встановлено, що такі умови кредитного договору погоджені позичальником, а тому він має дотримуватися принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці».

Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Об`єднаної палати КЦС ВС від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17).

Згідно ст. 287 ч.3 п.1 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги посилання, викладені у заяві відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 27.02.2025 року у справі №489/8427/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова