Справа № 635/5801/25
Провадження № 2/635/4932/2025
30 жовтня 2025 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Загайко Г.Я.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,
представник позивача - Покора Дар`я Павлівна,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги надання електричної енергії,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
На обґрунтування позовної заяви зазначає, що приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником універсальної послуги електричної енергії на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268. Представник позивача зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 січня 2019 року надаються послуги з постачання електричної енергії за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги ОСОБА_2 , який був власником нерухомого майна за вказаною адресою, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані про якого передані ПрАТ «Харківенергозбут» попереднім постачальником АТ «Харківобленерго».
АТ «Харківобленерго» в установленому порядку, у відповідності до вимог додатка 1 (крім графи 17) та додатка 2 (крім графи 14) Методичних рекомендацій в електронному вигляді у форматі «xls» передало інформацію на побутового споживача ОСОБА_2 з зазначенням даних по відкритому особовому рахунку № НОМЕР_1 , правонаступнику ПрАТ "Харківенергозбут".
Працівниками ПрАТ «Харківенергозбут» здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії, в якому зазначено, що за цією адресою фактично проживає ОСОБА_1 , що підтверджено підписом останнього в акті зняття показів розрахункового засобу комерційного обліку електричної енергії.
Під час обстеження вузла обліку споживача також встановлено, що власник домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , помер. Відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого батька, мешкає за адресою надання послуг та користується електричною енергією.
Отже, з моменту смерті спадкодавця, відповідач набув право на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому.
За період з моменту смерті спадкодавця (29 вересня 2019 року) та по 01 лютого 2023 року відповідачем споживалась електрична енергія за зазначеною адресою, здійснювались оплати та надавалась житлово-комунальні послуги, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини (аналогічний висновок міститися в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц).
Отже, місцем виконання договору є адреса електроустановки споживача, до якої постачається електрична енергія: АДРЕСА_1 .
Аргументи учасників справи.
Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Рух справи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2025 року, постановленою судом без оформлення окремого документа, про що зазначено у протоколі судового засідання, прийнято до розгляду заяву представника позивача ПАТ «Харківенергозбут» - Покори Д.П. про зменшення позовних вимог ПАТ «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Представник позивача Покора Д.П. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що позивачем на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг надаються послуги з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником житлового будинку, місцезнаходження: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать відомості з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який надано Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області.
Відомості про факт оформлення відповідачем спадкових прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 матеріали справи не містять, проте відповідач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за зазначеною адресою та є споживачем послуг з електропостачання за цією адресою. За зазначеною адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення оплати за спожиту електричну енергію в ПАТ «Харківенергозбут.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до статей 24, 30, 34 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).
Відповідно до статей 47, 59 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
При цьому, згідно з пунктом 99.2 статті 99 Податкового Кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі.
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявним в матеріалах справи паспортом громадянина України на його ім`я.
Між тим, позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , який на момент виникнення заборгованості (у період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року) був неповнолітнім та не залучив до участі у справі його законного представника.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , будучи неповнолітнім та перебуваючи на утриманні батьків або опікунів, не міг нести відповідальність зі сплати заборгованості за надані комунальні послуги за період 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року, а його грошові зобов`язання повинні були виконуватися його батьками або опікунами до набуття ним цивільної дієздатності в повному обсязі.
За таких обставин суд висновує, що заборгованість за надані послуги стягується позивачем з ОСОБА_1 за період 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року безпідставно.
Суд звертає увагу, що при розгляді даної справи необхідно виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Позивач не просив залучити належного відповідача, а суд за власною ініціативою, без відповідної заяви позивача не має право залучати або змінювати особу, до якої позивається позивач.
Відтак у період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року споживач послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 був неповнолітнім та не мав повної дієздатності, проте з 29 березня 2024 року набув повної дієздатності, а відтак стосовно заборгованості за період з 01 квітня 2024 року по 01 червня 2025 року суд зазначає таке.
За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору.
Постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території» передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут».
Згідно з пунктом 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
У відповідності з пунктом 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.
Згідно з пунктом 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Абзацом 5 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
У відповідності до пункту 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.
Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У частині 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, до суду не надано.
Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом.
У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 лютого 2023 року по 01 квітня 2024 року слід відмовити, оскільки такі вимоги заявлені до неналежного відповідача.
Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1537,01 гривень (2422,40 х 63.45 % : 100).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги надання електричної енергії задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» суму сплаченого судового збору в розмірі 1537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) гривень 01 (одна) копійка.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Відповідач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.В. Бобко