Провадження № 2-з/361/119/25
12 листопада 2025 року м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С. перевіривши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дворніцьки Олександр Борисович, про забезпечення позову,-
Адвокат Дворніцький О.Б, як представник ОСОБА_1 29 жовтня 2025 року подав заяву про забезпечення позову разом з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення забезпечувального платежу та штрафу.
Зазначає, що предметом позову є стягнення з відповідача забезпечувального платежу та штрафу разом в розмірі 41 860 000, 00 гривень за неукладення основних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке відбулось з вини Відповідача.
07.01.2025 року Позивач та Відповідач уклали попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - Попередній договір), що належить Відповідачу та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі нерухоме майно), а саме:
Всього : 21 (двадцять одна) квартира, 5 (п?ять) нежитлових приміщень та земельна ділянку.
В якості забезпечувального платежу Позивач передала Відповідачу грошові кошти в розмірі 20 930 000,00 (двадцять мільйонів дев`ятсот тридцять тисяч) гривень.
Однак Відповідач свої обов`язки за вищевказаним попереднім договором не виконала, документи, необхідні для нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, не підготувала. Крім того Відповідач забезпечувальний платіж Позивачу не повернула.
Позивачу стало відомо, що Відповідач хоче відчужити належне їй вищевказане майно. З метою забезпечення позову вважаю необхідним накладення арешту на нерухоме майно Відповідача, оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 зазначила про те, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб».
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, яка долучена до позовної заяви про стягнення забезпечувального платежу та штрафу, судом встановлено, що 07.01.2025 Позивач та Відповідач уклали нотаріально завірений (м. Сакраменто, штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки) попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, що належить Відповідачу
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та Цивільного процесуального кодексу України (ст. 1, 2 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1. ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Забезпечення позову це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Враховуючи, що позивач оскаржує право власності на майно, що може бути предметом спільної сумісної власності подружжя, і дане майно може бути відчужене до розгляду цивільної справи по суті, враховуючи, що між сторонами виник спір та у випадку невжиття заходів забезпечення існує реальна загроза ускладнення чи неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Отже, такий захід забезпечення позову, як арешт зазначеного у заяві нерухомого майна є співмірним, доцільним і необхідним та застосовується з метою запобігання продажу позивачем вказаного автомобіля, що значно ускладнить розгляд справи, у разі можливого задоволення позову.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями 149-153, 353 ЦПК України, суд,-
Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дворніцьки Олександр Борисович, - задовольнити.
Забезпечити позо Багмут Наталії Андріївни за її позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення забезпечувального платежу та штрафу шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_24 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухоме майно:
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Червонописький