РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

290/371/25

2/290/514/25

31 жовтня 2025 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В. за участю секретаря судового засідання Кліменчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Романівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року по справі № 290/371/25 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа № 290/371/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та 20 травня 2025 року в даній справі ухвалено заочне рішення.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява в якій вона просить скасувати заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та просить розглядати заяву за її відсутності.

Як на підставу для звернення до суду з даною заявою посилається на те, що їй не було відомо про розгляд вказаної справи в суді, також вона не була присутньою під час розгляду справи та проголошення рішення.

Відповідач вважає безпідставним нарахування позивачем заборгованості по процентам за кредитним договором.

Також відповідач вважає, що вимоги позовної заяви не доведені, оскільки відповідач не була повідомлена про відступлення первісним кредитором права вимоги до позивача за договором факторингу та в матеріалах справи не міститься доказів, які б підтверджували перехід права вимоги до відповідача.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації його права, наданого процесуальним законодавством України, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася та просила зменшити суму стягнення заборгованості за відсотками.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно частини першої статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочним рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Вирішено Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» (адреса місця знаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, ЄДРПОУ: 35234236) заборгованість за кредитним договором № 100287191 від 22.09.2023 в сумі 67 338,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17000,00 грн, заборгованості за відсотками - 50388 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно частини 3 статті 284ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Частиною 7 статті 285ЦПК України визначено, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Згідно частини 1 статті 288ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив причин неявки, а також не подав відзив на позову заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, слід вважати такі фактичні дані, на підставі яких суд може встановити обставини, що обґрунтовують заперечення проти позову, а також інші обставини, які б вплинули на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

Як передбачено пункту 3, 4 частини другої статті 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовим повідомленням, що підписане відповідачем 10.04.2025, про отримання копії ухвали про відкриття провадження, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд приймає до уваги, що відповідачу було достовірно відомо про те, що між сторонами існує спір і те, що справа перебуває на розгляді в суді, проте правом на подання заперечення на позовну заяву відповідач не скористалась.

Відповідно до частини 1статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У відповідність до частини 4статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно чинного законодавства, заочне рішення суду може бути скасоване лише при обов`язковій сукупності таких умов: поважності причин неявки у судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву; та встановлення судом, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильно вирішення справи.

Відсутність однієї з умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Доводів, які б впливали на правильність ухваленого судом заочного рішення від 20 травня 2025 року заява про перегляд заочного рішення не містить.

Таким чином, суд вважає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для вирішення даної справи, оскільки вони не спростовують встановлені судом обставини у справі.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що на момент ухвалення заочного рішення відповідач був належним чином повідомлений про існування спору з позивачем та перебування на розгляді у суді матеріалів даної справи; також відповідач посилається на недостовірність доказів, які б підтверджували перехід права вимоги до відповідача за договором факторингу.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви відповідача, дійшов висновку, що докази, на які посилається ОСОБА_1 були досліджені при розгляді цивільної справи.

Отже, відповідач не надав до суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були досліджені судом, а тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статтями 27, 128, 130-131, 258-260, 284-288, 351,353,354ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Романівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2025 року по справі № 290/371/25 - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ