РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 567/513/25

Провадження № 22-ц/4815/1149/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ТОВ "Західна агровиробнича компанія",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 30 травня 2025 року (ухвалене у складі судді Василевича О.В., повний текст рішення складено 09 червня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Діденка В.Є. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельних ділянок.

Позов обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0089 площею 1,29 га та земельної ділянки з кадастровим номером :11:003:0568 площею 0,26 га, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 215266.

Вказував, що 23.03.2015 року між ним та ТОВ "Захід Агро" було укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :09:001:0089, розташовану на території Мощаницької сільської ради Рівненського Острозького району Рівненської області, строком на 5 (п`ять) років.

Крім того, 21.11.2016 року між ним та ТОВ "Захід Агро" було укладено інший договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :11:003:0568, розташовану на території Мощаницької сільської ради Рівненського Острозького району Рівненської області, строком на 7 (сім ) років.

Право оренди земельних ділянок було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначав, що строк дії вищевказаних договорів оренди земельних ділянок закінчився та до закінчення строку дії таких договорів ТОВ "Захід Агро" не повідомило його у встановлений договорами строк про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк, тобто листа-повідомлення з проектом додаткової угоди на адресу позивача не направлялося. Таким чином, ТОВ "Захід Агро" не скористалося своїм переважним правом на поновлення договорів оренди землі, тобто строк дії договорів не було продовжено.

Влітку 2023 року позивачу стало відомо, що відносно належних йому на праві власності вищевказаних земельних ділянок зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ "Західна агровиробнича компанія", та підставою для державної реєстрації права оренди земельних ділянок вказано додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі) від 05.01.2018 року, згідно яких змінено орендаря ТОВ "Захід Агро" на нового орендаря ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк оренди на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткових угод до договорів оренди землі, але в будь-якому випадку дані додаткові угоди та право оренди є чинними до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.

Вказував, що вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі він не укладав, особисто їх не підписував та інших осіб на їх підписання не уповноважував, з ним як з власником земельних ділянок не узгоджувались умови вищевказаних додаткових угод.

Зазначав, що факт реєстрації права оренди земельних ділянок на підставі спірних додаткових угод до договорів оренди землі за ТОВ "Західна агровиробнича компанія" не може бути підтвердженням його волевиявлення на укладення таких додаткових угод.

06.03.2024 року позивачем на адресу ТОВ "Захід Агро" та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" було направлено листи, в яких вказані юридичні особи повідомлялися про припинення строку дії договору оренди, підроблення додаткових угод та необхідність повернення земельних ділянок. Такі листи були отримані вказаними юридичними особами 09.03.2024 року та 07.03.2024 року відповідно.

03.10.2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення, в якому позивач наголошував, що навіть без врахування підроблення додаткових угод до договорів оренди землі, строк дії останніх закінчується 05.01.2025 року і позивач не бажає поновлювати договора оренди земельних ділянок на новий строк у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі". Вищевказаний лист-повідомлення було направлено відповідачу 03.10.2024 року та отримано ним 07.10.2024 року, і такий лист-повідомлення було залишено без відповіді.

Разом з тим, на адресу позивача відповідачем було направлено лист-повідомлення від 02.12.2024 року № 2510 та № 2660 про намір продовження дії договорів оренди землі від 23.03.2015 року та від 21.11.2016 року.

30.12.2024 року позивач направив відповідачу відповідь, в якій повторно повідомив відповідача про відсутність у нього наміру і бажання та волевиявлення на продовження договорів оренди земельних ділянок. Вищевказану відповідь було отримано відповідачем 31.12.2024 року.

Окрім того, 30.01.2025 року представником позивача було направлено запит на адресу відповідача щодо повернення двох вищевказаних земельних ділянок, проте відповіді на запит отримано не було, що підтверджується копією запиту та копіями поштових документів про відправлення та вручення.

Вказував, що згідно висновку експертизи, проведеної в межах кримінального провадження №0000149 підписи на додаткових угодах від 05.01.2018 року щодо земельних ділянок з кадастровим номером :11:003:0568 та кадастровим номером :09:001:0089 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Вважав, що вищевказані земельні ділянки перебувають у незаконному володінні ТОВ "Західна агровиробнича компанія".

Вказує на існуванні спору щодо користування належними йому земельними ділянками, оскільки на підставі неукладених додаткових угод до договорів оренди землі відповідач ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на даний час продовжує користуватися такими земельними ділянками без достатніх правових підстав, чим порушує його права на користування та розпорядження належним йому майном, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Просив суд витребувати у відповідача ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на свою користь земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0089 площею 1,29 га та земельну ділянку з кадастровим номером :11:003:0568 площею 0,26 га, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 30 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельних ділянок задоволено.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,29 га, кадастровий номер :09:001:0089, розташовану на території Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,26 га, кадастровий номер :11:003:0568, розташовану на території Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області.

Стягнуто з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 937,92 грн.

Рішення мотивовано наявністю підстав, передбачених ст.34 Закону України "Про оренду землі" та п.21, 37 договорів оренди для повернення орендарем земельних ділянок власнику, оскільки позивач додаткових угод до договорів оренди землі про їх пролонгацію не укладав і не підписував на таких умовах, договори оренди землі не поновлено, волевиявлення орендодавця на продовження таких договорів відсутнє, встановлений строк дії укладених між сторонами договорів оренди спірними земельними ділянками закінчився, однак відповідач по даний час володіє та користується ними, ігноруючи вимоги позивача про повернення земельних ділянок.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що на виконання умов вищезазначених Договорів оренди (зі змінами, внесеними Додатковими угодами від 05.01.2018) саме ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а не ТОВ "Захід Агро", сплачувало ОСОБА_1 орендну плату.

Пояснює, що первинним орендарем було ТОВ "Захід Агро", тоді як з 2018 по 2024 роки (включно) виплату орендної плати (з відповідним призначенням платежу) здійснює ТОВ "Західна агровиробнича компанія", яка стала новим орендарем саме на підставі додаткових угод від 05.01.2018 року.

Обставини виплати орендної плати позивачу (орендодавцю) та використання земельних ділянок відповідачем (орендарем) свідчать про те, що Договори оренди землі (з урахуванням додаткових угод від 05.01.2018 року, підписання яких позивач заперечує), фактично виконувався сторонами. Тобто, вказані правочини виконувався та продовжують виконуватись сторонами.

Крім цього, твердження позивача про непідписання ним Додаткових угод від 05.01.2018 року спростовується також тим фактом, що початково Договори оренди землі від 23.03.2015 та від 21.11.2016 мали б діяти до 22.03.2020 та 20.11.2023 відповідно. Однак ОСОБА_1 жодним чином не заперечував проти отримання орендної плати після вказаних дат, жодних заяв від позивача про повернення помилково сплачених коштів до ТОВ "Західна агровиробнича компанія" не надходило.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

01 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Діденко В.Є. подав відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що на даний час користування відповідачем земельними ділянками позивача є безпідставним, оскільки договори оренди вважаються припиненими у зв`язку із закінченням строку на який їх укладено.

Разом з тим відповідач не вжив належних заходів щодо повернення земельних ділянок позивачу після закінчення строку дії договорів оренди, тому повернення земельні ділянки підлягають поверненню власнику шляхом їх витребування у орендаря.

Просить про залишення рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0089 площею 1,29 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області), та земельна ділянка кадастровий номер :11:003:0568 площею 0,26 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області), що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 215266 від 03.10.2008 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.02.2025 року вбачається, що на підставі договору оренди землі від 23.03.2015 року приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я. було зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0089 площею 1,29 га за ТОВ "Захід Агро", та в подальшому було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ "Захід Агро" до ТОВ "Західна агровиробнича компанія", новим орендарем якої вказано ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк дії оренди на 7 років, та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду № б/н від 05.01.2018 року до договору оренди землі.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.02.2025 року вбачається, що на підставі договору оренди землі від 21.11.2016 року приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я. було зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :11:003:0568 площею 0,26 га за ТОВ "Захід Агро", та в подальшому було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ "Захід Агро" до ТОВ "Західна агровиробнича компанія", новим орендарем якої вказано ТОВ "Західна агровиробнича компанія", зі строком дії оренди - 7 років, та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду № б/н від 05.01.2018 року до договору оренди землі.

Згідно тверджень позивача про наявність вищевказаних додаткових угод йому стало відомо влітку 2023 року, та вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі він не укладав та не підписував, інших осіб на їх укладення та підписання не уповноважував, істотні та інші умови вищевказаних додаткових угод з ним, як з власником земельних ділянок, не узгоджувалися.

ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на підставі зареєстрованого права оренди на вищевказані земельні ділянки використовувало та продовжує їх використання у господарській діяльності. На виконання умов вищевказаних договорів оренди землі, з урахуванням додаткових угоди до них від 05.01.2018 року, здійснювало виплату орендної плати на користь позивача ОСОБА_1 : за 2020 рік в розмірі 11 332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 17.09.2020 року), за 2021 рік в розмірі 11 332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 24.06.2021 року), за 2022 рік в розмірі 11 332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 14.12.2022 року), за 2023 рік в розмірі 11 332, 20 грн. (згідно платіжної інструкції від 31.08.2023 року), та за 2024 рік в розмірі 13 185, 76 грн. (згідно платіжних інструкцій від 31.10.2024 року та від 21.11.2024 року).

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до частин першої, третьої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Як визначено в ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у справах №918/36/19, №910/3374/23 висновок експертизи зроблений в рамках іншого, зокрема, кримінального провадження, може бути використаний як доказ у цій справі за умови, що його копія буде належним чином засвідчена.

Згідно копії висновку експерта №СЕ-19/118-23/11437-ПЧ від 27.12.2023 року, проведеної у кримінальному провадженні №0000149, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, встановлено, що підпис в додатковій угоді №б/н (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) від 05.01.2018 року до договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:003:0568, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою; та підпис в додатковій угоді № б/н (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) від 05.01.2018 року до договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0089, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Оскільки позивач додаткових угод не укладав, строк користування орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення приватної власності згідно договорів оренди землі станом на час звернення до суду з вищевказаним позовом закінчився, а відповідач безпідставно продовжує утримувати та використовувати спірні земельні ділянки, відмовляючись повертати їх, а також підписувати акт приймання-передачі земельних ділянок, чим порушує право власності позивача, наявні підстави для захисту прав позивача як власника вищевказаних земельних ділянок.

Згідно із ч.1, 3 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Як вбачається з матеріалів справи після спливу 7-річного терміну з моменту укладення сторонами договорів оренди, позивач звернувся до ТОВ "Захід Агро" та відповідача ТОВ "Західна агровиробнича компанія" із заявами від 04.03.2024 року та 01.10.2024 року з проханням повернути йому земельні ділянки, в яких вони повідомлялися про припинення строку дії договорів оренди, підроблення додаткових угод та необхідність скасування державної реєстрації додаткових угод, та про свій намір у майбутньому самостійно обробляти свої земельні ділянки.

Вказані листи були отримані вищезазначеними юридичними особами 09.03.2024 року та 07.03.2024 року, 07.10.2024 року відповідно, що підтверджується копіями листів та копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень. Однак, відповіді на них позивач не отримав.

ТОВ "Захід Агро" не скористалося своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто строк дії договору не було продовжено: орендар ТОВ "Захід Агро" до закінчення строку дії договорів не повідомляв орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів на новий строк та не направляв жодних листів з проектом додаткової угоди.

Разом з тим, відносно належних позивачу вищевказаних земельних ділянок було зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ "Західна агровиробнича компанія", та підставою для державної реєстрації права оренди земельних ділянок вказано додаткові угоди (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі) від 05.01.2018 року, згідно яких змінено орендаря ТОВ "Захід Агро" на нового орендаря ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк оренди на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткових угод до договорів оренди землі, але в будь-якому випадку дані додаткові угоди та право оренди є чинними до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

02.12.2024 року ТОВ "Західна агровиробнича компанія" направило на адресу ОСОБА_1 листи-повідомлення № 2510 та № 2660, в яких повідомило про намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк та надало проекти додаткових угод.

30.12.2024 року ОСОБА_1 надіслав ТОВ "Західна агровиробнича компанія" відповідь на вказані листи-повідомлення, якими повідомив, що термін дії договорів оренди землі закінчується 05.01.2025 року, що відповідно до п.37 договорів оренди та ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" є підставою для їх припинення та він не бажає поновлювати дію договорів оренди з товариством та має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб та на свій розсуд. У цьому ж повідомленні також зазначено, що позивач просив відповідача утриматися від вчинення дій, які б перешкоджали йому використовувати земельну ділянку на власний розсуд та вимагає впродовж 3 днів від дати закінчення строку дії договору повернути йому земельні ділянки.

Вказані листи було отримано відповідачем 31.12.2024, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення.

Відповідно до п.21 договорів оренди після припинення дії договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Оскільки договори оренди земельних ділянок між позивачем та відповідачем припинилися у зв`язку із закінчення строку, на який їх було укладено (в тому числі із урахуванням змін внесених додатковими угодами), тому і право оренди ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на земельні ділянки є таким, що припинилося.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18.

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Однак, ні ТОВ "Захід Агро", ні відповідачем зазначені вимоги Закону виконано не було.

Первісний орендар ТОВ "Захід Агро" не скористався переважним правом на продовження договорів оренди землі.

Позивач додаткових угод не укладав і не підписував на зазначених в них умовах, встановлений строк дії укладених між сторонами договору оренди спірними земельними ділянками закінчився, окрім того відповідач направив такі повідомлення з порушенням строків, визначених умовами договорів оренди землі, а позивач заперечив проти поновлення таких договорів, про що повідомив відповідача у встановленому законом порядку, мотивуючи таку відмову наміром у майбутньому самостійно обробляти належні йому земельні ділянки.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав №421380442, № 421275242 від 07.04.2025 року вбачається, що 02.04.2025 року внесено відомості про державну реєстрацію припинення оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :11:003:0568, :09:001:0089, що було здійснено у відповідності до ст.31 Закону України «Про оренду землі» на підставі листа-повідомлення власника земельних ділянок ОСОБА_1 від 01.10.2024 року про небажання продовжувати договора оренди землі, та на підставі відповіді на лист-повідомлення щодо пропозиції продовжити дію договорів оренди землі особою, яка має намір скористатися переважним правом на поновлення строку оренди.

Таким чином, на даний час користування відповідачем земельними ділянками позивача є безпідставним, оскільки договори оренди вважаються припиненими у зв`язку із закінченням строку на який їх укладено.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

В порушення вищезазначених вимог закону відповідач не вжив належних заходів щодо повернення земельних ділянок позивачу після закінчення строку дії договорів оренди, тому повернення земельних ділянок власнику підлягає шляхом їх витребування у орендаря.

Оскільки спірні земельні ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача, без установлених законом підстав, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок у відповідача.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду Рівненської області від 30 травня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.