КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 357/188/24

04 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Цукуров В.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в розмірі 78200,00 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в розмірі 78200,00 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в розмірі 78200,00 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, в розмірі 78200,00 (сімдесят вісім тисяч двісті гривень 00 копійок) гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 4844,80 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок).

Повний текст складено 11 серпня 2025 року.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, 23 жовтня 2025 рокупозивач ОСОБА_1 засобами поштового зв?язку подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга подана до Київського апеляційного суду з пропуском строку на апеляційне оскарження та у клопотанні заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні при оголошенні рішення суду, яке ухвалено судом першої інстанції 30 липня 2025 року, а повний текст складено - 11 серпня 2025 року. На її поштову адресу повний текст рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення судом першої інстанції не надіслано, а про існування оскаржуваного рішення суду вона дізналася 21 жовтня 2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень після того, як в додатку дія її дочці ОСОБА_6 (позивача у справі) надійшло повідомлення про розгляд їх справи в Київському апеляційному суді. Тому з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду (справа №454/1883/22) щодо надсилання судового рішення, позивач ОСОБА_1 вважає, що строк на апеляційне оскарження нею пропущено з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на апеляційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

За загальним правилом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу- частина 3 статті 354 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 30 липня 2025 року судом першої інстанції проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 серпня 2025 року.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року, було надіслано для оприлюднення:12.08.2025. Зареєстровано: 13.08.2025. Забезпечено надання загального доступу: 14.08.2025.

Питання щодо вручення судового рішення врегульовано статтею 272 ЦПК України.

Частинами 3, 6 статті 272 ЦПК України визначено, що у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Отже, надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів в суді позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснює адвокат Лабик Руслан Романович, що підтверджується ордером серії АІ, №1522330 від 04 січня 2024 року на надання правничої допомоги ОСОБА_2, ордером серії АІ, №1522333 від 04 січня 2024 року на надання правничої допомоги ОСОБА_4, ордером серії АІ, №1522331 від 04 січня 2024 року на надання правничої допомоги ОСОБА_1, ордером серії АІ, №1522332 від 04 січня 2024 року на надання правничої допомоги ОСОБА_3 (а.с. 3-6 том 1).

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

У цивільному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Водночас, сторона у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника.

Адвокат є представником особи - учасника справи - на підставі відповідного договору, а тому саме такий учасник справи як замовник певних правових послуг несе ризик обрання неналежного контрагента, а так само ризик неможливості надання певних послуг. Відповідно ненадання або несвоєчасне надання таких послуг не може, за загальним правилом, слугувати достатньою причиною для поновлення пропущеного процесуального строку.

Згідно з статтею 14 ЦПК України в судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Адвокат як представник бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає в реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника в судовому процесі створюють юридичні наслідки [саме] для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.

Участь сторони в судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі № 9901/236/21 (провадження № 11-102заі24).

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що учасник справи, який бере в ній участь через представника, а саме адвоката, вважається таким, що отримав копію судового рішення, за результатами розгляду справи в суді першої інстанції, якщо представнику доставлено такий процесуальний документ до електронного кабінету.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Як встановлено апеляційним судомта вбачається з матеріалів справи, що у порядку, встановленому законом, судом першої інстанції в електронній формі надіслано копію повного судового рішення представнику позивачів адвокату Лабик Руслану Романовичу, яке отримано ним в електронному кабінеті- 12 серпня 2025 року о 23 год. 08 хв., а тому відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України вважається, що копія повного судового рішеннявручена особі, яку він представляє, тобто позивачу Урс Марії Степанівні, 13 серпня 2025 року (а.с. 152 том 3).

З апеляційною скаргою на оскаржуване судове рішення позивач ОСОБА_1 звернулась 23 жовтня 2025 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 жовтня 2020 року в справі № 9901/32/20 виснувала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року в справі № 560/14349/23 зазначено, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на значний термін пропуску строку на апеляційне оскарження та враховуючи наявність в матеріалах справи доказів своєчасного вручення заявнику копії оскаржуваного судового рішення, наведені заявником причини не можна визнати поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог статті 357 ЦПК України суддя, встановивши, зокрема, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року підлягає залишенню без руху. Суд пропонує особі, яка подає апеляційну скаргу, звернутися до апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року, з підтвердженням належними і допустимими доказами обставин пропуску строку або навести інші підстави з відповідними доказами.

Керуючись ст.ст. 354, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати наведеніпозивачем ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 рокунеповажними.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Цукуров В. П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у відкритті апеляційного провадження за скаргою буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: