ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1069/25
Провадження № 2/292/656/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області

головуюча суддя Гуц О.В. секретар судового засідання Риданова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у с-щі Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що 02.03.2025, близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_2 прибувши на гужовій повозці з конем до її домоволодіння по АДРЕСА_1 , вирішив таємно викрасти належне потерпілій майно.

У подальшому, ОСОБА_2 переконавшись, що його дії не будуть викриті сторонніми особами, пройшов на територію її подвір`я та за допомогою металевої арматури, яку знайшов на території домоволодіння, зірвав навісний замок вхідних дверей житлового будинку, через які проник у середину приміщення. Оглянувши будинок, ОСОБА_2 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, виявив та умисно, таємно викрав холодильник марки "Atlant" моделі "МХМ-2808-90", вартістю 5305 грн. 83 коп., газову плиту марки "Електа", вартістю 1305 грн., ручну бензинову пилу марки "Husqvarna" моделі "365ХР", вартістю 2870 грн. 40 коп., пральну машину марки "Saturn" моделі "ST-WK7618", вартістю 3300 грн., телевізор марки "Samsung" моделі "CS-21K3Q", вартістю 646 грн. 33 коп., супутниковий ресивер марки "Eurosky" моделі "ES-4050", вартістю 399 грн., що належать їй. Викрадене майно ОСОБА_2 завантажив до гужової повозки та залишив місце вчинення злочину.

У подальшому ОСОБА_2 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши їй майнову шкоду на загальну суму 13826 грн. 56 коп.

Відповідача за такі неправомірні дії було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України.

10 червня 2025 року вироком Пулинського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю - 1 (один) рік 2 (два) місяці. Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_2 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 50 000 грн..

Моральна шкода, що завдана їй відповідачем виражається в тому, що внаслідок даної події вона отримала стрес, хвилювання, емоційну напругу, великі незручності, оскільки була фактично залишена без засобів на уснування. Також вона витрачала власний час, сили на прибуття до слідчих органів. Крім того, вона хворіє цукровим діабетом другого типу, а у зв"язку із неправомірними діями відповідача стан її здоров"я погіршився. На підставі цього вона була змушена тривалий час проходити стаціонарне лікування.

З приводу відшкодування завданих збитків вона неодноразово зверталася до відповідача, однак ці вимоги залишилися поза увагою, тому вона змушена звернутися до суду за захистом порушеного права.

Таким чином, враховуючи, вищевикладене просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяну злочинними діями моральну шкоду в сумі 50 000 грн., та судові витрати в сумі 1211,20 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн..

Ухвалою судді від 06.10.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

У судове засідання позивачка та її представник- адвокат Шморгун О.П. не з"явилися. Від останнього надійшла пиьмова заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Надіслав на адресу суду відзив на позов, у якому просив відмовити у позові повністю, оскільки позивачка на підтвердження позову не надала належних та достатніх доказів. Крім того, ні під час досудового слідства, ні під час розгляду кримінального провадження судом, позивачка не заявляла цивільного позову та не мала будь-яких претензій до нього і не наполягала на суворості покарання. У відзиві на позов відповідач просив проводити розгляд справи без його участі.

З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Пулинського районного суду Житомирської області від 10.06.2025 у справі № 292/512/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк тривалістю - 1 (один) рік 2 (два) місяці. Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_2 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувальним вироком Пулинського районного суду від 10.06.2025, встановлено, що 01.03.2025, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_2 на гужовій повозці з конем, що належать його матері ОСОБА_3 , прибув до домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з метою таємного викрадення майна потерпілої.

Надалі, ОСОБА_2 переконавшись, що його дії не будуть викриті сторонніми особами, пройшов на територію указаного подвір`я та за допомогою металевої арматури, яку знайшов на території домоволодіння, зірвав навісний замок вхідних дверей житлового будинку, через які проник у середину приміщення. Оглянувши будинок, ОСОБА_2 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, виявив та умисно, таємно викрав холодильник марки "Atlant" моделі "МХМ-2808-90", вартістю 5305 грн. 83 коп., газову плиту марки "Електа", вартістю 1305 грн., ручну бензинову пилу марки "Husqvarna" моделі "365ХР", вартістю 2870 грн. 40 коп., пральну машину марки "Saturn" моделі "ST-WK7618", вартістю 3300 грн., телевізор марки "Samsung" моделі "CS-21K3Q", вартістю 646 грн. 33 коп., супутниковий ресивер марки "Eurosky" моделі "ES-4050", вартістю 399 грн., що належать ОСОБА_1 . Викрадене майно ОСОБА_2 завантажив до гужової повозки та залишив місце вчинення злочину.

У подальшому ОСОБА_2 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_1 майнової шкоди на загальну суму 13826 грн. 56 коп.

ОСОБА_1 є потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов в межах розгляду кримінального провадження, позивачкою не заявлено.

На підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, позивачкою надано такі документи. Так, згідно довідки КНП "Хорошівська лікарня" Хорошівської селищної ради №02/1703 від 25.07.2025 та виписки з медичної карти стаціонарного хворого №2520 (терапевтичне відділення), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у даній установі з 24.06.2025 по 01.07.2025 з діагнозом: цукровий діабет, тип 2, інсулінопотребний, середнього ступеню важкості, стан субкомпенсації. Діабетична полінейропатія, енцефалопатія, м/ангіопатія кінцівок. Діабетична непроліферативна ретинопатія обох очей. Гіпертонічна хвороба ІІ ст, ст.2, ризик. СН І ст.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи визначений ч.6 ст.82 ЦПК України принцип обов`язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивачка у силу того, що цивільний позов у рамках вказаного вище кримінального провадження не заявляла правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_2 і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст.15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За правилами ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення.

Належність та допустимість доказів визначають ст. ст.77,78 ЦПК України.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, вирок суду відносно ОСОБА_2 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, набув чинності. Даним вироком суду встановлено факт заподіяння кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначено устатті 23 ЦК України.

Так, згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснено судам в п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачці завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачці моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивачка оцінює заподіяну їй шкоду та чим вона при цьому керується.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, їх тривалості, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода завдана позивачці полягає у душевних хвилюваннях та стражданнях, емоційному стресі, яких вона зазнала у зв`язку із вчиненням протравних дій відповідача.

Суд також враховує і тривалість заподіяння позивачці моральної шкоди.

Отже, визначаючи розмір шкоди, суд виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності,справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути небільш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і неповинен призводити до її збагачення. Відтак, суд вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди,завданий позивачці в сумі 10000 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Даний розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, на думку суду, враховує всі обставини, досліджені в судовому засіданні та відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні.

Стосовно розміру відшкодування наданої професійної допомоги, то суд виходить з наступного.

Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №29 від 31.07.2025, в якому вказано, що вартість послуг адвоката становить 3000 грн. за написання позовної заяви; платіжну інструкцію від 29.08.2025 про отримання від ОСОБА_1 коштів за надані послуги у розмірі 3000 грн..

Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ОСОБА_1 надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (10000/50000)х3000 =600 грн..

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачкою сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (10000,00/50000,00)х1211,20 = 242 грн. 24 коп.

Керуючись ст.ст.4,15, 16, 22, 23, 1167, 1168, 1177 ЦК, ст.ст.12, 13,76 -79, 81, 82, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на відшкодування завданої внаслідок скоєного злочину моральної шкоди 10 000,00 (десять тисяч) гривень, судовий збір в сумі 242 (двісті сорок дві ) грн. 24 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 600 (шістьсот) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Гуц