Справа № 361/5064/24
Провадження № 2/361/3967/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.25

18 вересня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальова К.М.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зазимської сільської ради про визнання права сумісної власності у порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа.

В обґрунтування позовних вимог, представником позивачів ОСОБА_3 зазначено, що батько позивачів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; бабуся позивачів ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дядько позивачів - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ще один дядько позивачів ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після звернення позивачів до Броварської державної нотаріальної контори Київської області 09.02.2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дядька ОСОБА_6 , на частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (колишній номер 16) та після смерті бабусі ОСОБА_5 , спадщину після смерті якої дядько прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю.

Представником позивачів зазначено, що позивачі вважають себе спадкоємцями на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, сараю Б, погребу Г, колонки - №5, огорожа 2-4, загальною площею 82,8 кв.м. Житловий будинок був збудований померлою бабусею позивачів ОСОБА_5 у 1958 році, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа за №19760 та довідками Погребської сільської ради Броварського району Київської області.

Відповідно до довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 01.08.2017 року за №197602, інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутня. В листі Погребської сільської ради від 31.07.2017 року за № 02-23/453 зазначено, що згідно погосподарської книги №1 за №1996-2000р.р., особовий рахунок № НОМЕР_1 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 значилось за ОСОБА_5 , але рішення про оформлення спадщини на житловий будинок виконкомом не приймалось.

Листами за №№ 418/02-14 та 415/02-14 від 09.02.2018 р. Броварська державна нотаріальна контора Київської області повідомила про право звернення позивачів до суду в разі відсутності у них документа про право власності померлого на частку житлового будинку. Враховуючи наведене та вимоги діючого законодавства, представник вбачає наявними підстави для задоволення позовних вимог та просить суд визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, сараю Б, погребу Г, колонки - №5, огорожа 2-4, загальною площею 82,8 кв.м.- в рівних частках по за кожній.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року у вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання на 23.08.2024р.

24.02.2025р. позивачі звернулись до суду із заявою про зменшення позовних вимог, просили суд визнати за ними право спільної сумісної власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», 1958 р.п. з надвірними будівлями та спорудами, сараю Б, погребу Г, колонки - №5, огорожа 2-4, загальною площею 75,7 кв.м.- в рівних частках по за кожній. Зміну позовних вимог обґрунтували відсутністю документів, підтверджуючих право власності спадкодавців на спадкове майно.

Присутні у судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали змінені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні.

Сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи відповідач до зали суду не направив свого представника, відзив на позов також не надходив.

Заслухавши вступні слова позивачів, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до наступного.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що довідкою від 20.09.2023р. №3-216 підтверджено реєстрацію ОСОБА_4 , 1957 року народження на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою, виготовлений 08.08.2017р., вбачається примітка, що житловий будинок Д-1, а також мансарда Дмн та прибудова літ.а,а1,а2 збудовані самочинно.

За змістом спадкової справи №560 за 2008 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулись позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також підтверджено настання смерті інших осіб - батько позивачів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; бабуся позивачів ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дядько позивачів - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ще один дядько позивачів ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, підтверджено їх спорідненість між собою.

Відповідно до довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 01.08.2017 року за №197602, інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутня. В листі Погребської сільської ради від 31.07.2017 року за № 02-23/453 зазначено, що згідно погосподарської книги №1 за №1996-2000р.р., особовий рахунок № НОМЕР_1 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 значилось за ОСОБА_5 , але рішення про оформлення спадщини на житловий будинок виконкомом не приймалось.

Інших доказів надано суду не було, заяв та клопотань про їх витребування перед судом не оголошувалось.

Звертаючись із вимогами про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, представник позивачів зазначав про його належність на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_6 , який однак, не оформив це право з різних причин, у тому числі й, на підставі відсутності такої необхідності на підставі діючого на той момент законодавства та така позиція суперечить тому, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку - є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, може бути видане на підставі правовстановлюючих документів.

У відповідності до п. 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Положеннями п. 4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку що й було здійснено у даному випадку та знайшло відображення у спадковій справі.

Статтею 41 Конституції України та статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч.ч.2,3ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно доч.ч.1,3ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Таким чином, для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки.

Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі № 707/1803/16-ц, які згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, тому суд вважає за необхідне роз`яснити їм право на звернення до суду із вищевказаним позовом.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім, та, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

В порядку ч. 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 13 Конституції України. ст.ст. 92, 328, 387, 397 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зазимської сільської ради про визнання права сумісної власності у порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.