Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5719/24 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 18 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Григорусь Н.Й., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/5719/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Товянський Сергій Ярославович, про визнання недійсними договорів дарування та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 21 грудня 2021 року з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль, марки BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказує, що вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, становить 511035 грн. 61 коп.

Оскільки на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ « СК « ВУСО», йому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 128500 грн.

Однак, відповідач не відшкодував у добровільному порядку частину завданого збитку у сумі 382535 грн. 61 коп., внаслідок чого він змушений був звернутися до суду.

Позивач також вказує, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2023 року стягнуто із ОСОБА_2 на його користь 382535 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Дідківського А.С., який встановив відсутність у боржника майна та коштів, на які можливо було б звернути стягнення, оскільки протягом періоду із серпня 2022 року по серпень 2023 року ОСОБА_2 вживались заходи щодо відчуження належного йому майна на користь дочки та онуки.

Так, 4 серпня 2022 року він подарував своїй дочці ОСОБА_3 29/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , а також частину земельної ділянки, площею 0,0509 га, яка розташована за вказаною адресою.

На думку позивача, вказані угоди є фраудаторними та були укладені з метою уникнення звернення стягнення на майно, адже ОСОБА_2 , розуміючи наявність у нього невиконаного зобов`язання щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, умисно здійснив відчуження належного йому нерухомого майна.

Позивач вказує, що вказані договори дарування укладені з порушенням вимог цивільного законодавства та порушують його права як стягувача у виконавчому провадженні й унеможливлюють виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, просив визнати недійсним договір дарування частини земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 , укладений 4 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я. 4 серпня 2022 року та зареєстрований в реєстрі за №1465, а також скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського С. Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( індексний №64391676) від 4 серпня 2022 року щодо частини земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Окрім того, просив визнати недійсним договір дарування 29/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який був укладений 4 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С. Я. 4 серпня 2022 року та зареєстрований в реєстрі за №1464, а також скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського С.Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( індексний №64389089) від 4 серпня 2022 року щодо 29/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2024 року на частину земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 , та на 29/100 частин житлової нерухомості, до якої належать два житлові будинки та надвірні будівлі, які розташовані в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що після вказаної дорожньо-транспортної пригоди він неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою відшкодувати завдану шкоду. Відповідач всіляко намагався відтермінувати вирішення даного питання, обіцяючи сплатити кошти на відшкодування матеріальної шкоди, проте вказане зобов`язання так й не було виконане ним.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2023 року, яке залишене без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року, стягнуто із ОСОБА_2 на його користь 382535 грн. 61 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 вказує, що, вживаючи заходів до примусового виконання цього рішення суду, він дізнався про те, що ОСОБА_2 подарував належне йому нерухоме майно своїй дочці, уникнувши у такий спосіб можливості примусового звернення стягнення на це майно.

Стверджує, що ОСОБА_2 був обізнаний про наявність у нього обов`язку відшкодувати спричинену ним шкоду та усвідомлював негативні для нього наслідки й неминучість звернення стягнення на належне йому майно, та умисно уклав фіктивні правочини.

При цьому, при вчиненні спірних правочинів було значно занижено вартість даного нерухомого майна ( 50000 грн. житловий будинок, 20000 грн. земельна ділянка).

Отже, за часом укладення спірних угод, оцінки вартості майна, а також сторін цих договорів дарування, слід дійти висновку про фраудаторність правочинів.

Вважає помилковим висновок суду про необізнаність ОСОБА_2 щодо його обов`язку відшкодувати шкоду, оскільки позивач стверджує, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою відшкодувати збитки.

З моменту настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 достеменно був обізнаний з тим, що він зобов`язаний відшкодувати спричинену ним матеріальну шкоду.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_3 адвокат Яремчук О.В., не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2021 року, о 17 год. 10 хв., на перехресті пр. Миру та вул. Миру в м. Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачеві автомобіль марки BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 7 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2022 року,- без змін.

В судовому засіданні також встановлено, що 4 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та його дочкою ОСОБА_4 укладено договір дарування, згідно з яким ОСОБА_2 подарував дочці 29/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Цього ж дня між ними укладено договір дарування, згідно з яким до ОСОБА_4 перейшло право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 .

Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я. 4 серпня 2022 року та зареєстровані в реєстрі за №1464 та №1465, відповідно.

На підставі рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського С.Я. ( індексний №64389089) від 4 серпня 2022 року здійснено державну реєстрацію права власності на 29/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Згідно з рішенням приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського С.Я. ( індексний №64391676) від 4 серпня 2022 року здійснено реєстрацію права власності на частину земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Матеріали справи також свідчать, що на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ « СК « ВУСО», яким здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 128500 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією від 5 січня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження належного позивачеві автомобіля BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 511035 грн. 61 коп.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2023 року, яке набрало законної сили, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 382535 грн. 61 коп. матеріальної шкоди, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3925 грн. 36 коп. судового збору.

На підставі вказаного рішення Богунським районним судом видано виконавчий лист, який з 19 вересня 2023 року перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С.

Листом від 17 жовтня 2023 року приватний виконавець Дідківський А.С. повідомив представника стягувача про відсутність у ОСОБА_2 майна та коштів, на які можливо звернути стягнення, оскільки в період з квітня 2022 року по серпень 2023 року боржником вчинено договори дарування нерухомого майна на користь доньки ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні договори дарування не містять ознак фраудаторних правочинів, оскільки вони були укладені не лише до відкриття виконавчого провадження (19 вересня 2023 року), а й задовго до ухваленням судом рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди ( 13 липня 2023 рок). Суд також акцентував увагу на ту обставину, що укладення цих договорів відбулося навіть за півроку до відкриття провадження у цивільній справі ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 3 лютого 2023 року.

Суд також зазначив про відсутність підстав однозначно стверджувати про те, що ОСОБА_2 з моменту вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди був обізнаний про наявність у нього обов`язку відшкодувати позивачеві спричинену шкоду, враховуючи те, що його вина була встановлена дещо пізніше.

Оскільки рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2023 року у цивільній справі №295/859/23 було визначено грошовий розмір завданої матеріальної та моральної шкоди, а також стягнуто зазначені кошти на користь потерпілого учасника дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати про недобросовісність сторін спірних договорів, а також про те, що вони діяли не з метою настання реальних правових наслідків щодо переходу права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, за правилами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочинмає бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ( частина п`ята статті 203 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 234ЦК України визначено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законом.

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність ( частина перша статті 717 ЦК України).

Пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України до основних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах ( частина третя статті 13 ЦК України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року №2-р(ІІ)/2021 у справі №3-95/2020(193/20) зазначено, що словосполучення « а також зловживанням правом в інших формах», що міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вомагам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними.

Суд касаційної інстанції неодноразово наголошував на тому, що основними ознаками фіктивного правочину є введення в оману ( до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасника правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання такого договору недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 2 листопада 2022 року у справі №735/6676/20 зазначено, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів,збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживанням правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню свідчить те, що: особа ( особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки ( різного прояву) для інших осіб ( негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб ( особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення ; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є триваючими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Цивільно-правовий договір ( в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 5 квітня 2023 року №523/17429/20 зазначено про необхідність розмежування конкурсного оспорювання та позаконкурсного оспорювання фраудаторних правочинів. Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має ґарантувати інтереси кредитора ( кредиторів) через «можливість доступу до майна боржника », навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на це майно стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину.

Крім того, у постанові від 3 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах дійшла висновку про те, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, значи заздалегідь, що він не буде виконаний. Така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином ( реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів щодо його добросовісності та набуває ознак фраудаторності

Як свідчать матеріали справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачеві автомобіль, була встановлена постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2022 року.

Вказана постанова була оскаржена ОСОБА_2 в апеляційному порядку та постановою Житомирського апеляційного суду від 7 червня 2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2022 року,- без змін.

Будучи обізнаним про зазначені обставини, ОСОБА_2 4 серпня 2022 року уклав зі своєю дочкою спірні договори дарування нерухомого майна.

Окрім того, зміст заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2023 року у цивільній справі №295/859/23 свідчить про те, що з метою відшкодування завданої відповідачем матеріальної шкоди ОСОБА_1 22 грудня 2021 року звернувся до страховика ОСОБА_2 - ПрАТ « СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. Страховою компанією за наслідками проведення огляду транспортного засобу, складення ремонтної калькуляції від 5 січня 2022 року було встановлено, що вартість ремонту належного позивачеві автомобіля становить 511035 грн. 61 коп. та було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 128500 грн.

Таким чином, ще до звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_2 був достеменно обізнаний про розмір спричиненої ним матеріальної шкоди й наявність у потерпілого майнових претензій до нього щодо відшкодування шкоди, завданої з його вини внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 грудня 2021 року.

Різниця між спричиненою шкодою та розміром страхового відшкодування не була сплачена відповідачем, який впродовж 2022 та 2023 років здійснював відчуження ( дарування) належного йому нерухомого майна на користь близьких родичів.

Та обставина, що, окрім спірних договорів дарування, ОСОБА_2 уклав договори дарування іншого нерухомого майна зі свою онукою, підтверджується листом приватного виконавця Дідківського А.С. від 17 листопада 2023 року за № 10373. При цьому, у листі виконавець зазначив про відсутність у ОСОБА_2 іншого майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Отже, слід дійти висновку про те, що відповідач діяв недобросовісно та зловживав правом, оскільки укладення спірних договорів дарування з дочкою було направлене на приховання цього майна від виконання в майбутньому за його рахунок майнових вимог ОСОБА_1 . Такі дії призвели до того, що на час відкриття виконавчого провадження у боржника відсутнє жодне майно, на яке можливо було б звернути стягнення.

Таким чином, правова мета таких договорів дарування була іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена цими правочинами ( реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому спірні договори дарування є очевидно фіктивними.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати недійсним договір дарування частини земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 , укладений 4 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським Сергієм Ярославовичем 4 серпня 2022 року та зареєстрований в реєстрі за №1465.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського Сергія Ярославовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( індексний №64391676) від 4 серпня 2022 року щодо частини земельної ділянки, площею 0,0509 га ( кадастровий номер :06:024:0005), яка розташована в АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Визнати недійсним договір дарування 29/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який був укладений 4 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським Сергієм Ярославовичем 4 серпня 2022 року та зареєстрований в реєстрі за №1464.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Товянського Сергія Ярославовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( індексний №64389089) від 4 серпня 2022 року щодо 29/100 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 31 жовтня 2025 року.