Справа № 646/8296/25
№ провадження 2-п/646/106/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравцова Сергія Олександровича про перегляд заочного рішення Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.10.2025 по справі №646/8296/25, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Заочним рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.10.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» місцезнаходження: місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, , заборгованість за кредитним договором № 3957735 від 05.09.2023 року в загальній сумі 74 455 (сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 91 коп., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9980,99 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором 57 488,23 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 35 календарних днів 6 986,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» місцезнаходження: місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» місцезнаходження: місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 24.10.2025представник відповідач адвокат Кравцов С.О. звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова із заявою, якою просить скасувати заочне рішення, постановлене 20.10.2025 по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначено про те, що Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В даній категорії справ тягар доказування покладено на позивача, а саме довести всі необхідні обставини, які б підтвердили наявність реального боргу у відповідача. Саме тому ми вважаємо, що суд передчасно прийшов до висновку про підтвердження встановлення факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів через відсутність доказів ідентифікації його саме як особи, яка виявила бажання отримати гроші в кредит у позивача.

Відповідно до Довідки, яка видана ВЧ НОМЕР_2 від 01.10.2025 року молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в ВЧ НОМЕР_3 .

Таким чином, у період виконання умов договору позики, а також станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, ОСОБА_1 мав статус та на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не могла застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом, чого судом першої інстанції враховано не було.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 625, 1054 ЦК України та ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.

За наведених обставин, суд помилково вважав, що відповідно до умов укладеного договору та викладених положень у частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року разом із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», проценти за користування кредитом, мали нараховуватись відповідно до денної процентної ставки в розмірі 2% на день.

Крім того, представник відповідача посилався на неспівмірність витрат на правову допомогу, стягнуту на користь позивача.

27.10.2025 до суду надійшли заперечення представника позивача на заяву про перегляд заочного рішення, в яких він просив залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 20.10.2025 р. по справі № 646/8296/25. В обґрунтування заперечень проти заяви представника відповідача, представник позивача посилався на таке.

Правозастосування норм матеріального права, не згода із висновками суду та здійснена оцінка судом доказів у справі - не є предметом дослідження на стадії перегляду заочного рішення.

Під час стадії перегляду заочного рішення, заявник обґрунтовує не згоду із рішенням, лише через не врахування судом доказів, які не міг надати відповідач та які додає до заяви про перегляд заочного рішення.

Штучне наповнення заяви про перегляд заочного рішення не несе жодної раціональної мети, оскільки законодавець визначив лише одну підставу для скасування заочного рішення суду - ч. 1 ст. 288 ЦПК України: заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правова конструкція є цілком зрозумілою та не викликає двозначних тлумачень, як і те, що може вважатись доказом (ст. 76 ЦПК України письмовим та/ або електронним).

До заяви про перегляд заочного рішення надано окрім доказів на представницькі повноваження, сплачений судовий збір, паспорт заявника, - лише єдиний документ, на якому слід зосередити увагу, а саме: довідка ВЧ НОМЕР_3 від 01.10.2025 р. № 2-1- д-3215.

Цивільне процесуальне законодавство не передбачає доповнень як змісту так і документів до заяви про перегляд заочного рішення.

Заявник не надав доказів, згідно яких на момент укладення 05.09.2023 Договору № 3957735 про надання коштів на умовах споживчого кредиту - позичальник мав статус військовослужбовця Збройних Сил України.

Застосування у зворотньому часі «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не перебачено.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про його час та місце повідомлялися своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 1ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Тобто, чинним ЦПК не вимагається обов`язкова участь осіб при вирішенні питання про перегляд заочного рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про перегляд заочного рішення без участі сторін.

Суд, вивчивши заяву, ознайомившись з доказами, поданими до заяви про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.10.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» місцезнаходження: місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, , заборгованість за кредитним договором № 3957735 від 05.09.2023 року в загальній сумі 74 455 (сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 91 коп., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 9 980,99 грн., суми заборгованості за відсотками, нарахованими первісним кредитором 57 488,23 грн., суми заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 35 календарних днів 6 986,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» місцезнаходження: місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» місцезнаходження: місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 приміщення 2, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що приписами ч. 7 ст.285 ЦПК України встановлено, що заявник до заяви про перегляд заочного рішення повинен додати докази, на які він посилається.

Як вже було зазначено судом, у відповідності до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правовий аналіз наведеної норми закону свідчить про обов`язкову наявність двох чітко визначених законодавством підстав для скасування заочного рішення, якими є:

1) неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, наведеною в параграфі 33 рішення у справі «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands», заява №14448/88), параграфі 38 рішення у справі «Анкерль проти Швейцарії» («Ankerl v. Switzerland», заява № 17748/91), принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Як наведено в параграфі 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» («Kress v. France», заява № 39594/98, п. 72); «Кайя проти Австрії» («Kaya v. Austria», заява № 54698/00, п. 28).

Зважаючи на посилання сторони відповідача суд зазначає, що розгляд справи за відсутності учасника справи, який згідно з положеннями національного законодавства вважається повідомленим, не може розцінюватись як порушення принципу рівності сторін.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів відповідач та його представник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надали.

Із заяви відповідача не вбачається одночасна наявність обставин, визначених ч.1ст.288ЦПК України, які є підставами для скасування заочного рішення суду.

У заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, в розумінні ст. 76 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення спору та спростовували б висновки суду наведені в заочному рішенні від 20.10.2025, щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» .

Згідно з параграфом 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України» («Khristov v. Ukraine», заява № 24465/04), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» («Brumarescu v. Romania», заява №28342/95, п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» («Ryabykh v. Russia», заява №52854/99, п. 52). Отже, у справі, що розглядається, Суд має визначити, чи органи влади здійснювали свої повноваження порушити та провести екстраординарну процедуру перегляду судової постанови таким чином, щоб забезпечити, наскільки це можливо, справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства (див., mutatis mutandis, справи «Нікітін проти Росії» («Nikitin v. Russia», заява №50178/99, п. 57) та «Савінський проти України» («Savinskiy v. Ukraine», заява №6965/02, п. 23).

Суд звертає увагу, що заявником не надано доказів, які могли б істотно вплинути на вирішення спору, і які не були надані суду з причини відсутності сторони в судовому засіданні.

Так в своїй заяві відповідач, не погоджуючись з заочним рішенням суду зазначає, що позивач звертаючись до суду не надав належних доказів та правдивих розрахунків заборгованості. При цьому в заперечення такого не надає будь яких розрахунків, що спростовують заборгованість.

Що стосується доводів представника відповідача по суті позовних вимог, суд їх відхиляє у зв`язку з тим що, відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути єдиною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки відповідачем не надано доказів, які спростовують докази надані позивачем при прийнятті заочного рішення.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 258-260, 285, 287-289, 353, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравцова Сергія Олександровича про перегляд заочного рішення Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.10.2025 по справі №646/8296/25, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Барабанова