Справа №751/5467/25
Провадження №2/751/1681/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Діденко А. О.

секретаря судового засідання Соколовського В.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»

відповідач ОСОБА_1

представник позивача директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ґедзь Ольга Віталіївна

представник позивача Ткаченко Юлія Олегівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №3181733 у розмірі 16 940,00 грн, а також понесених судових витрат.

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 24 червня 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.09.2025 відповідач подав заяву про зупинення провадження по справі, оскільки він проходить службу в підрозділі, яке переведено на воєнний час та безпосередньо виконує бойові завдання.

Представник позивача у судовому засіданні не була присутня, розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідач у судовому засіданні свою заяву про зупинення провадження підтримав та просив задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку відповідача, дійшов наступного висновку.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє донині.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №79 від 12.05.2022 солдата військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду пожежного пожежної обслуги, ВОС 967828А, шпк «солдат».

Проте відповідачем до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а також інших доказів, які характеризують обставини проходження військової служби (зокрема свідчать про перебування позивача наразі у зоні бойових дій або про безпосереднє виконання ним завдань із відсічі збройної агресії російської федерації тощо).

Близька за змістом правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22.

Як уже відзначалося, право на доступ до правосуддя є одним із фундаментальних прав особи, передбачених нормами міжнародного права. Розумні строки розгляду справи є одним із невід`ємних складових такого права на доступ до правосуддя. За наведених умов суд має право зупинити провадження у справі, тим більше на невизначений заздалегідь період часу, лише в тому випадку, якщо існують підстави, які дійсно перешкоджають подальшому розгляду справи.

За вказаних обставин відсутні підстави для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

При цьому суд зауважує, що розгляд даної справи неодноразово відкладався, і за наведених умов відповідач мав достатньо можливостей щодо організації свого захисту та підготовки процесуальних документів, подання доказів.

Керуючись ст.ст. 223, 240, 251, 253, 260, 352-354 ЦПК України, суд

Постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. О. Діденко