Справа № 758/5983/22
Провадження № 2/758/1497/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С.,

за участю: представника позивача - адвоката Годня А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду міста Києва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до районного суду з позовом, в якому просить визнати право власності на об`єкт нерухомого майна на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 26,4 кв. м, як допоміжного (підсобного) приміщення, яке складається з коридору площею 19,6 кв. м та підсобного приміщення площею 6,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що 16.01.2004 р. КП «Житлоінвестбуд - УКБ» Головного управління забезпечення Київської міської державної адміністрації уклав з відповідачем, ТОВ «БКФ «Граніт», як з Генпідрядником-Інвестором, інвестиційно- підрядний договір № 1/219 на виконання робіт по будівництву прибудови до житлового будинку АДРЕСА_2 . Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.12.2006 р. №1336 об`єкту інвестування присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов інвестиційно-підрядного договору, відповідач, ТОВ «БКФ «Граніт» зобов`язався своїми силами і засобами завершити будівництво за проектно-кошторисною документацією та здати об`єкт, забезпечити повне та своєчасне фінансування будівництва за рахунок власних та/або залучених коштів у розмірі 100% вартості будівництва. 01.12.2005 р. відповідач, ТОВ «БКФ «Граніт», на підставі угоди №1 про відступлення права вимоги передав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках частину права вимоги, а саме: право отримати та оформити право власності на частину об`єкту та на 20 місць для паркування, визначених у п. 2.2. даної угоди і у додатку №6 до неї. Зокрема, пунктом 2.2, 2.3. угоди передбачено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як нові кредитори, прийняли права отримати та оформити у рівних частках право власності на наступну частину об`єкту, що будується: будівлю з 6 (шести) поверхів, розрахунковою площею 2704,63 кв.м, що виходить фасадом на АДРЕСА_1 , і включає приміщення № № 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 12.5, 12.6, 13, а також всі подібні та технічні приміщення, усі конструктивні елементи, розташовані вище нульової відмітки об`єкта у межах, зазначених червоною лінією по кожному з поверхів на поверховому плані будівлі, та 20 місць для паркування №№ 14-22, 50-52, 55-58, 60-63, зазначених у додатках №№ 1, 6 до цієї угоди. Відповідно до акту приймання-передачі майнових прав від 30.03.2007 р., відповідач передав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за угодою № 1 від 01.12.2005 р. майнові права на будівлю та парковку. На підставі рішення суду від 06 грудня 2012 року у справі № 2607/12274/12 ОСОБА_1 володію нерухомим майном, окремо по кожній групі приміщень та частині місць спільного користування (МКС) відповідно до даних Технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення), виготовленого комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» (Інвентаризаційна справа 132452) станом на 19.12.2011 р., загальною площею об`єкту нерухомого майна 2867,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що включає в приміщення підвалу загальною площею 26,8 кв.м., що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вищезазначене приміщення є технічним та використовується для обслуговування ліфтів окремої секції будинку на АДРЕСА_1 . Єдиний доступ до цього технічного приміщення, знаходиться у підземному переході на вул. Спаська. Доступ до цього приміщення є можливим виключно через інше технічне, підвальне приміщення (далі - Приміщення №1), яке відповідно до Експлікації приміщень підвалу від «28» червня 2022 року є коридором та підсобним приміщенням для обслуговування ліфтів, якими я користувався з моменту приймання майнових прав, а саме від 30.03.2007 р. Приміщення №1 загальною площею 26,8 кв. м. складається з двох суміжних приміщень: коридору площею 19,6 кв. м. та підсобного приміщення площею 6,8 кв. м. З 30.03.2007 р. ОСОБА_1 користувався також і підсобним приміщенням площею 6,8 кв. м., адже через нього теж є доступ до технічного приміщення з обслуговування ліфтів. З моменту передачі майнових прав ОСОБА_2 фактично не користувався цією будівлею та всіма технічними приміщеннями, а 14 травня 2012 року договором №2 відступив від права вимоги. Фактично, ОСОБА_1 єдина особа, яка безперешкодно, відкрито та безперервно з 30 березня 2007 року володіла Приміщенням 1 для доступу до свого підвального приміщення. Приміщення №1, яке під час будівництва розроблялось для забезпечення технічного обслуговування ліфта і використовувалось так з березня 2007 р., повинно було бути переданим ОСОБА_1 разом із технічним підвальним приміщенням площею 26,8 кв.м., яке з невідомих мені причин Відповідач не передав, тим самим порушив його права. Підтвердженням того, що Приміщення №1 було збудовано в рамках проекту будівництва є витяг з Проекта реконструкції житлового будинку з прибудовою та влаштуванням мансардного поверху по АДРЕСА_2 . Нещодавно вхідні двері до Приміщення №1 заблокували шляхом заварювання, чим позбавили ОСОБА_1 доступу до технічного приміщення, яке знаходиться у його власності. ОСОБА_1 подав звернення до міського голови міста Києва із проханням про встановлення сервітуту на підставі п.п. 1, 2 ст. 402 Цивільного кодексу України, однак отримав відповідь, що органам міської влади невідомо, кому належить вищезазначене приміщення. Зазначає, що його приміщення є технічним та використовується для обслуговування ліфтів окремої секції будинку на АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 6.5.17. наказу Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 190 від 01.09.2008 р. «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів» підходи до машинного і блочного приміщень повинні бути обладнані електричним освітленням, бути вільними і доступними для персоналу, який обслуговує ліфт, а підлога повинна мати тверде покриття. Окрім того, відповідно до норм безпеки щодо конструкції та експлуатації ліфтів Національного стандарту України ДСТУ ЕN 81-1-2003 доступ усередину машинного і блочного приміщень повинен бути зручний для безпечного використовування за будь-яких обставин без необхідності входження в приватну власність. Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи те, що пунктом 1.1. Акту приймання-передачі майнових прав на Будівлю та Парковку за Угодою про відступлення права вимоги від 01 грудня 2005 року передбачено перехід майнових прав на будівлю з 6 (шести) поверхів з розрахунковою площею 2704,63 кв. м., що виходить фасадом на вулицю Спаську та включає приміщення № № 12.1,12.2,12.3,12.4,12.5,12.6,13 та усі подібні приміщення, усі конструктивні елементи (включаючи дах, усі стіни, сходові клітини, ліфтові шахти та інше), усі допоміжні та технічні приміщення. Враховуючи також те, що приміщенням ОСОБА_1 користується з 2007 року, тобто більше десяти років, і враховуючи Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів, це приміщення повинно належати позивачу на праві власності.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 01.08.2022 р. з призначенням розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 15.03.2023 р. підготовче провадження було закрито, справа призначено до судового розгляду по суті.

Представником відповідача подані письмові пояснення, в яких сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Мотивуючи тим, що згідно з пунктом 1.1 Інвестиційно-підрядного договору від 16.01.2004 №11219, укладеного між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі також - Замовник) та ТОВ « БКВ «Граніт» (далі також - Генпідрядник-інвестор), ТОВ «БКФ «Граніт», зокрема, зобов`язувалось своїми силами і засобами завершити відповідно до проектно-

кошторисної документації у встановлений договором строк будівництво другого

пускового комплексу «Прибудова до житлового будинку

АДРЕСА_2 » (далі також - об`єкт) та забезпечити повне та

своєчасне фінансування будівництва об`єкту за рахунок власних та/або залучених

коштів. Відповідно до пункту 1.9 договору від 16.01.2004 №11219 Генпідрядник-

інвестор фінансує 100% вартості будівництва об`єкту. Пунктом 1.8 договору від 16.01.2004 №11219 передбачено, що будівництво об`єкту здійснюється з матеріалів Генпідрядника-інвестора та його засобами. Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 331 Цивільного кодексу України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Враховуючи те, що нежитлове приміщення підвалу загальною площею 26,4 кв. за адресою АДРЕСА_1 було споруджено ТОВ «БКФ «Граніт» з власних

матеріалів та за їх власний рахунок на виконання умов договору від 16.01.2004

№11219, вважають, що особою, якій належать майнові права на зазначене приміщення, є

ТОВ «БКФ «Граніт» у зв`язку з чим у задоволенні позову просимо відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Додав, що дані приміщення збудував відповідач.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволення позовних вимог.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 16.01.2004 р. КП «Житлоінвестбуд - УКБ» Головного управління забезпечення Київської міської державної адміністрації уклав з ТОВ «БКФ «Граніт», як з Генпідрядником-Інвестором, інвестиційно- підрядний договір № 1/219 на виконання робіт по будівництву прибудови до житлового будинку АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.12.2006 р. №1336 об`єкту інвестування присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов інвестиційно-підрядного договору, ТОВ «БКФ «Граніт» зобов`язався своїми силами і засобами завершити будівництво за проектно-кошторисною документацією та здати об`єкт, забезпечити повне та своєчасне фінансування будівництва за рахунок власних та/або залучених коштів у розмірі 100% вартості будівництва.

01.12.2005 р. ТОВ «БКФ «Граніт», на підставі угоди №1 про відступлення права вимоги передав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках частину права вимоги, а саме: право отримати та оформити право власності на частину об`єкту та на 20 місць для паркування, визначених у п. 2.2. даної угоди і у додатку №6 до неї.

Згідно з пунктом 2.2, 2.3. угоди передбачено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як нові кредитори, прийняли права отримати та оформити у рівних частках право власності на наступну частину об`єкту, що будується: будівлю з 6 (шести) поверхів, розрахунковою площею 2704,63 кв.м, що виходить фасадом на АДРЕСА_1 , і включає приміщення № № 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 12.5, 12.6, 13, а також всі подібні та технічні приміщення, усі конструктивні елементи, розташовані вище нульової відмітки об`єкта у межах, зазначених червоною лінією по кожному з поверхів на поверховому плані будівлі, та 20 місць для паркування №№ 14-22, 50-52, 55-58, 60-63, зазначених у додатках №№ 1, 6 до цієї угоди.

Відповідно до акту приймання-передачі майнових прав від 30.03.2007 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» передав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за угодою № 1 від 01.12.2005 р. майнові права на будівлю та парковку.

Рішенням Подільського районного су міста Києва суду від 06 грудня 2012 року ( справа № 2607/12274/12) позов ОСОБА_1 до ТОВ «БКФ «Граніт», третя особа: КП «Житлоінвест- УБК» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради про визнання права власності не нерухоме майно задоволено, визнано за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на нерухоме майно, окремо по кожній групі приміщень та частині місць спільного користування (МСК) відповідно до даних Технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення), виготовленого комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" (Інвентаризаційна справа 132452) станом на 19.12.2011 р., загальною площею об`єкту нерухомого майна 2867,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) групу приміщень № 83, загальною площею 196,0 кв.м, розташованих на першому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

2) частину місць спільного користування (МСК) першого поверху, загальною площею 127,6 кв.м, у частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

3) групу приміщень № 84, загальною площею 323,2 кв.м, розташовану на другому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

4) частину місць спільного користування (МСК) другого поверху, загальною площею 45,7 кв.м в частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 ;

5) групу приміщень № 85, загальною площею 319,0 кв.м, розташовану на третьому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

6) групу приміщень № 86, загальною площею 184,0 кв.м., розташовану на третьому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

7) частину місць спільного користування (МСК) третього поверху, загальною площею 51,9 кв.м в частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

8) групу приміщень № 87, загальною площею 318,0 кв.м, розташовану на четвертому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 ;

9) групу приміщень № 88, загальною площею 183,9 кв.м, розташовану на четвертому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

10) частину місць спільного користування (МСК) четвертого поверху, загальною площею 51,6 кв.м в частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

11) групу приміщень № 89, загальною площею 296,8 кв.м, розташовану на п`ятому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

12) групу приміщень № 90, загальною площею 181,7 кв.м, розташовану на п`ятому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

13) частину місць спільного користування (МСК) п`ятого поверху, загальною площею 60,1 кв.м в частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

14) групу приміщень № 91, загальною площею 272,6 кв.м, розташовану на шостому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

15) групу приміщень № 92, загальною площею 181,6 кв.м, розташованих на шостому поверсі частини будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

16) частину місць спільного користування (МСК) шостого поверху, загальною площею 47,0 кв.м в частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 ;

17) Приміщення підвалу (технічне приміщення ліфтів), загальною площею 26,8 кв.м, розташованого у частині будівлі, загальною площею 2867,50 кв.м, по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності окремо на кожний об`єкт нерухомості відповідно до даних Інвентаризаційної справи №21889/69331 комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" на 20 (двадцять) місць для паркування, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 , а саме: 1) машиномісце № НОМЕР_2 , загальною площею 11,9 кв.м; 2) машиномісце № НОМЕР_3 , загальною площею 12,0 кв.м; 3) машиномісце № НОМЕР_4 , загальною площею 11,9 кв.м; 4) машиномісце № НОМЕР_5 , загальною площею 11,9 кв.м; 5) машиномісце № НОМЕР_6 , загальною площею 12,1 кв.м; 6) машиномісце № НОМЕР_7 , загальною площею 11,9 кв.м; 7) машиномісце № НОМЕР_8 , загальною площею 11,9 кв.м; 8) машиномісце № НОМЕР_9 , загальною площею 11,9 кв.м; 9) машиномісце № НОМЕР_10 , загальною площею 11,9 кв.м; 10) машиномісце № НОМЕР_11 , загальною площею 11,2 кв.м; 11) машиномісце № НОМЕР_12 , загальною площею 11,2 кв.м; 12) машиномісце № НОМЕР_13 , загальною площею 11,4 кв.м; 13) машиномісце № НОМЕР_14 , загальною площею 11,9 кв.м; 14) машиномісце № НОМЕР_15 , загальною площею 12,1 кв.м; 15) машиномісце № НОМЕР_16 , загальною площею 11,9 кв.м; 16) машиномісце № НОМЕР_17 , загальною площею 11,9 кв.м; 17) машиномісце № НОМЕР_18 , загальною площею 11,9 кв.м; 18) машиномісце № НОМЕР_19 , загальною площею 11,4 кв.м; 19) машиномісце № НОМЕР_20 , загальною площею 12,0 кв.м; 20) машиномісце № НОМЕР_21 , загальною площею 12,0 кв.м.

14.05.2021 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги № 2.

Згідно п. 1 п.п. 1.1 договору про відступлення права вимоги № 2 ОСОБА_2 відступає ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 приймає від ОСОБА_2 всю частину права вимоги в розмірі 50%, що належить ОСОБА_2 на підставі угоди № 1 про відступлення прав вимоги ТОВ « БКФ «Граніт» та фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за Інвестиційно-підрядним договором на виконання робіт по будівництву прибудови до житлового будинку АДРЕСА_2 № 1/219 від 16.01.2004 р.

Як вбачається, то Приміщення №1 було збудовано в рамках проекту будівництва, що підтверджується витягом з Проекта реконструкції житлового будинку з прибудовою та влаштуванням мансардного поверху по АДРЕСА_2 .

Згідно листа від 05.04.2021 р. № 106-Ш-9346-1607 ТА № Ш -9346 від 28.07.2021 р. ОСОБА_1 подав звернення до міського голови міста Києва із проханням про встановлення сервітуту на підставі п.п. 1, 2 ст. 402 Цивільного кодексу України.

Згідно відповіді ДТІ від 27.08.2021 р. № 053-Ш-9346-228 повідомлено, що органам міської влади невідомо, кому належить вищезазначене приміщення, зазначає, що його приміщення є технічним та використовується для обслуговування ліфтів окремої секції будинку на АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6.5.17. наказу Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 190 від 01.09.2008 р. «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів» підходи до машинного і блочного приміщень повинні бути обладнані електричним освітленням, бути вільними і доступними для персоналу, який обслуговує ліфт, а підлога повинна мати тверде покриття.

Відповідно до норм безпеки щодо конструкції та експлуатації ліфтів Національного стандарту України ДСТУ ЕN 81-1-2003 доступ усередину машинного і блочного приміщень повинен бути зручний для безпечного використовування за будь-яких обставин без необхідності входження в приватну власність.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2021 р. № 261500018 приміщення підвалу загальною площею 26,8 кв м (літ. «А»), за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Перевіряючи твердження та заперечення сторін, суд виходить з такого.

На підставі ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається, з згідно з пунктом 1.1 Інвестиційно-підрядного договору від 16.01.2004 №11219, укладеного між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі також - Замовник) та ТОВ « БКВ «Граніт» (далі також - Генпідрядник-інвестор), ТОВ «БКФ «Граніт», зокрема, зобов`язувалось своїми силами і засобами завершити відповідно до проектно-

кошторисної документації у встановлений договором строк будівництво другого

пускового комплексу «Прибудова до житлового будинку

АДРЕСА_2 » (далі також - об`єкт) та забезпечити повне та

своєчасне фінансування будівництва об`єкту за рахунок власних та/або залучених

коштів.

Відповідно до пункту 1.9 договору від 16.01.2004 №11219 Генпідрядник-

інвестор фінансує 100% вартості будівництва об`єкту.

Пунктом 1.8 договору від 16.01.2004 №11219 передбачено, що будівництво об`єкту здійснюється з матеріалів Генпідрядника-інвестора та його засобами.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 331 Цивільного кодексу України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Таким чином, нежитлове приміщення підвалу загальною площею 26,4 кв. за адресою АДРЕСА_1 було споруджено ТОВ «БКФ «Граніт» з власних

матеріалів та за їх власний рахунок на виконання умов договору від 16.01.2004

№11219.

Статтею 328 ЦК України визначені підстави набуття права власності. Даною правовою нормою закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1); право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина 2).

Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Майнові права на приміщення належать власнику або особі, яка отримала їх за договором, і можуть підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами. Це може бути право власності (підтверджується випискою з Держреєстру або свідоцтвом) або майнові права, як-от право на отримання у власність об`єкта незавершеного будівництва за договором інвестування або купівлі-продажу. Інші права, як-от право користування (сервітут) або оренди, також можуть бути зареєстровані та вважатися майновими правами на приміщення.

А відтак, особою, якій належать майнові права на зазначене приміщення, є ТОВ «БКФ «Граніт» у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Всі інші посилання позивача та надані ним документи не мають правового значення для вирішення даного спору, а тому суд не приймає їх до уваги.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.316, 319, 328 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 82, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» (місцезнаходження за адресою: 04073, м.Київ, вул. Сирецька, буд.33-С; ).

Суддя Н. М. Ларіонова