Дата документу 04.11.2025 Справа № 317/2224/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2224/25 Головуючий у 1-й інстанції: Сакоян Д. І.
Провадження № 22-ц/807/1825/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Полякова О.З., Кухаря С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Кучерявої Вікторії Федорівни на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 ознайомилась з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту. 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі договір) та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювана кредитна лінія до 75000,00 грн (п. 1.2 договору); тип кредитної карти картка «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 договору); процентна ставка, відсотків річних 40,8% (п. 1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 договору); розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100,00 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн., щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4 договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала платіжний інструмент кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 08/24, тип «Універсальна Gold», № НОМЕР_2 , строк дії 03/24, тип «Універсальна Gold», № НОМЕР_3 , строк дії 01/28, тип «Універсальна Gold».

Відповідачка користувалась кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідачка станом на 23 квітня 2025 року має заборгованість у розмірі 184940,55 грн, яка складається з наступного: 149729,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 35211,15 грн заборгованість за простроченими відсотками.

На підстав вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 жовтня 2020 року у розмірі 184940 грн 55 коп, яка складається з наступного: 149729,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 35211,15 грн заборгованість за простроченими відсотками. А також стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 29 липня 2025 року позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 жовтня 2020 року у розмірі 184940 грн 55 коп, яка складається з наступного: 149729,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 35211,15 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Кучерява Вікторія Федорівна подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 липня 2025 року нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 жовтня 2020 року у розмірі 184 940,55 грн, що складається із: 149729,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 35211,15 заборгованість за простроченими відсотками; судовий збір у розмірі 2422 грн, відмовити в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору покласти на Позивача.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що 05 травня 2022 року ОСОБА_1 підписала не оновлену редакцію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк», а підписала новий договір. Позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог: належні розрахунки розміру заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором № б/н від 28.10.2020. Судом першої інстанції при ухвалені рішення не перевірено графік погашення кредиту, обґрунтованість розрахунку загальної суми боргу, не встановлено дійсний розмір кредитної заборгованості та не визначено обсягу відповідальності боржника в межах кредитного договору № б/н від 28.10.2020. Позивачем нараховувались проценти за користування позикою після спливу визначеного договором строку кредитування

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, а саме шляхом надсилання судової повістки-повідомлення в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою працівника апеляційного суду (т. 4 а.с. 82) до апеляційного суду не з`явився. У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» прохав розглядати справу за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк» (т. 4 а.с.86-91).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу АТ КБ «ПриватБанк» реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу, прохав розглядати справу за відсутності представника банку, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «ПриватБанк». Підписанням нею цієї заяви відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі інтернет: https:// privatbank.ua/terms, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленої кредитної лінії з відповідними умовами кредитування. Доказів того, що кредитний договір від 28 жовтня 2020 року розірвано (припинено) не надано. Сам факт підписання 06 травня 2022 року оновленої редакції заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг не свідчить про укладення нового кредитного договору між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк». Умови кредитного договору ОСОБА_1 у повному обсязі не виконала, станом на 23.04.2025 року заборгованість за користування кредитом становить 184940,55 грн, яка складається з наступного: 149729,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 35211,15 грн заборгованість за простроченими відсотками, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь банку.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2020 року відповідачкою ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк» ( т. 1 а.с. 79-86).

Підписанням цієї заяви відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії. За умовами укладеного договору: розмір кредитного ліміту не перевищує 50000,00 грн для карт «Універсальна», 75000,00 грн для карт «Універсальна Gold»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт «Універсальна», 40,8% для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки фіксована.

Надалі відповідачка ОСОБА_1 05 травня 2022 року підписала оновлену редакцію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк» ( т. 1 а.с. 87-97).

Відповідно до оновленої редакції Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії. За умовами укладеного договору: розмір кредитного ліміту не перевищує: 200000,00 грн для карт «Універсальна», 200000,00 грн для карт «Універсальна Gold», 300000,00 грн для Преміальної картки Platinum, 300000,00 грн для Преміальної картки World Black Edition, 300000,00 грн. для Преміальної картки VISA Signature, 400000,00 грн для Преміальної картки World Elite, 800000,00 грн для Преміальної картки Infinite; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт «Універсальна», 40,8% для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться у підписаній 28 жовтня 2020 року відповідачкою Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, строк кредиту 12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд банку: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування в системі «Приват24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку визначеному підрозділом 1.1.5 цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.1.9.1 Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться у підписаній 28 жовтня 2020 року відповідачкою Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається продовженим на кожні наступні 12 місяців в разі, якщо за 30 днів до дати закінчення дії цього договору жодна зі сторін не заявила про намір його розірвання.

Доказів того, що кредитний договір від 28 жовтня 2020 року розірвано (припинено), матеріали справи не містять.

Із наданої суду виписки по рахунку позичальника (т. 1 а.с. 36-78) та розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 19-35) судом встановлено, що ОСОБА_1 умови кредитного договору у повному обсязі не виконала. Станом на 23.04.2025 АТ КБ «Приватбанк» нараховано ОСОБА_1 заборгованість у сумі 184940,55 грн., яка складається з наступного: 149729,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 35211,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про банки та банківську діяльність".

Відповідно до статті 2 цього Закону банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28 жовтня 2020 року та від 05 травня 2022 року , було укладено в письмовій формі кредитний договір.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заперечення щодо підписання відповідачкою даної заяви від останньої ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції не надходили.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що підписавши заяви, відповідачка погодилась зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивачем до суду першої інстанції було надано Заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28 жовтня 2020 року та від 05 травня 2022 року, згідно яких ОСОБА_1 на підставі ст. 634 ЦК України, приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг.

Вказані документи були підписані клієнтом ОСОБА_1 електронним підписом на планшеті.

З цього приводу суд вірно зазначив, що підписання електронним підписом на екрані електронного сенсорного пристрою (зокрема, планшеті) відноситься до власноручного цифрового підпису.

Фактично відповідно до частини третьої статті 207 ЦПК України, цифровий підпис - це аналог власноручного підпису, а підписаний в такий спосіб договір прирівнюється до вчиненого у письмовій формі, як це передбачено статтею 1055 ЦК України для кредитних договорів.

В Заявах про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28 жовтня 2020 року та від 05 травня 2022 року, підписаних відповідачем у справі, процента ставка була визначена на рівні 42,0 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна GOLD. У цих заявах також викладені інші умови та правила надання банківських послуг.

Із змісту підписаних сторонами заяв про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити банку проценти за користування кредитними коштами у розмірі 40,8 % річних. Після отримання відповідачем кредитної карти "Універсальна GOLD", яка неодноразово перевипускалася, востаннє зі строком дії 01/28 , розмір процентів був встановлений згідно умов договору 40,8 річних, який на період з 01.03.2022 по 31.03.2022 розмір відсоткової ставки Банком було встановлено 0,0%, з 01.04.2022 по 31.05.2022 розмір відсоткової ставки Банком було збільшено до 20,4% та з 31.05.2022 розмір відсоткової ставки збільшено до передбачених умов та договором та узгоджених сторонами 40,8%. Водночас у заяві сторони визначили порядок повернення кредиту та сплати процентів періодичними платежами.

Відтак сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі N 342/180/17 від 03 липня 2019 року зроблено висновок про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Заяві позичальника домовленості сторін про сплату відсотків після закінчення строку дії договору, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Натомість, у даній справі, яка є предметом апеляційного перегляду, належними та допустимим доказами підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк".

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі N 444/95/12 (провадження N 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України.

Після укладення договору, ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок у Банку та надано платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 08/24, тип Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по картрахунку.

Відповідач отримавши кредитну картку номер користувався нею, отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, користувалася такими кредитними коштами.

Після спливу строку дії першої картки, у зв`язку з бажанням продовжити користуватись картковим рахунком (відкритим на підставі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.10.2020) ОСОБА_1 отримала нову кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії 03/24, тип Універсальна GOLD та підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 05.05.2022, якою погодила оновлені умови кредитування.

В подальшому, після спливу строку дії другої картки ОСОБА_1 для можливості користування рахунком додатково отримала нову кредитну картку номер НОМЕР_3 , строк дії 01/28, тип Універсальна GOLD.

Таким чином, АТ КБ " ПриватБанк", відповідачці було надано кредитні картки, із терміном дії останньої із них січень 2028 року.

Оскільки строк дії даного кредитного договору закінчується із закінченням строку дії кредитної картки січень 2028 року, то у банка наявні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом, станом на час звернення до суду з даним позовом.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк, правовим наслідком якого є відповідальність боржника.

Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак, остання взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, вчасно не вносила платежі за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість.

В матеріалах справи міститься виписка за рахунком ОСОБА_1 , яка надавалася позивачем до суду першої інстанції та з якої вбачаються операції за карткою, зокрема, зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку.

За приписами п. п. 3, 6 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.98 N 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п. 5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Колегією суддів перевірено розмір заборгованості за кредитним договором та з`ясовано, що він визначений у відповідності із умовами кредитного договору б/н від 28 жовтня 2020 року в оновлені редакції від 05 травня 2022 року, який підписано сторонами.

При цьому, колегією суддів враховано, що відповідач ОСОБА_1 , а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції заперечень проти заявлених позовних вимог не надала та наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростувала.

Наявність узгодження між сторонами базового розміру процентної ставки - є підставою для задоволення вимог зі стягнення заборгованості за процентами.

Відповідно до виписки за договором (а.с.36-78) та розрахунку заборгованості за договором (а.с.19-35) з вересня 2024 року ОСОБА_1 не вносить платежі на повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 23 квітня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 184 940,55 грн, із яких 149 729,40 грн - тіло кредиту, та 35 211,15 грн - прострочені проценти.

Крім того, згідно долученої банківської виписки усього витрат ОСОБА_1 за весь час дії договору від 28.10.2020 року - 1 654 619,67 грн, а натомість, надходжень: 1469142,82 грн, тобто загальна заборгованість Відповідачки за договором дорівнює 184940,55 грн, яку суд першої інстанції правомірно та обгрунтовано стягнув з ОСОБА_1 .

Розмір цієї заборгованості відповідачем не спростовано.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь банку слід стягнути заборгованість за цим договором.

Сторони вільно уклали вказаний кредитний договір і вільного погодилися на його умови. Доказів протилежного суду не надано. Вказаний кредитний договір чи його окремі положення відповідачем не оскаржувалися і недійсними не визнавалися.

А оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, така заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Доводи про закінчення строку дії договору від 28.10.2020 року, та, що заява від 28.10.2020 та від 05.05.2022 становлять два окремі договори, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дані заяви становлять один кредитний договір, на підставі якого було видано кредитні картки, строк дії останньої до січня 2025 року.

Згідно Умов та Правил картковий рахунок це поточний рахунок, на якому враховуються операція по платіжній картці. «Картрахунки відкриті на невизначений строк». Платіжна картка спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клієнта … тощо. Банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та строк дії визначено в Заяві та в Пам`ятці клієнта.

Тобто, необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднані в одне ціле Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.

Так, кредитний договір від 28.10.2020 року чинний, а заперечення ОСОБА_1 нічим не обґрунтовані.

Як вірно зауважив АТ КБ «ПриватБанк» розділом 20 Постанови НБУ №492 регламентований порядок закриття рахунків банків, зокрема, п.20.1 зазначеної постанови передбачено, що поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта, а також на інших підставах, передбачених законодавством України або договором між банком і клієнтом. Відповідно до Умов Картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умов, наведених в даних Умовах. Картрахунок може бути закрито на підставі заяви Держателя, або Банк має право закрити Картрахунок, письмово повідомивши про це Держателя, при цьому останній зобов`язаний не пізніше 30 днів з моменту повідомлення повернути Картку Банку, після чого обслуговування картки припиняється. Держатель зобов`язаний погасити усі види заборгованості перед Банком, в тому числі, які виникли на протязі 30 днів після повернення картки.

За приписами п.20.5 Постанови НБУ №492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі. У день закриття поточного рахунку банк зобов`язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку (п.20.6 Постанови НБУ №492).

Проте, ОСОБА_1 із заявою про закриття саме поточного рахунку (Картрахунку) не зверталася, Картку в Банк не повертала, заборгованість свою не погасила. Тому, поточний рахунок (Картрахунок) на даний момент відкритий та дійсний.

Посилання представника відповідачки на те, що позивачем нараховувались проценти за користування позикою після спливу визначеного договором строку кредитування є безпідставними. Відповідачкою не спростовано і не заперечувались доводи позову щодо отримання нею банківської картки із строком дії 01 місяць 2028 рік. Наразі відомостей щодо добровільної сплати відповідачкою заборгованості за кредитним договором у матеріалах справи немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що 05.05.2022 року ОСОБА_1 підписала не оновлену редакцію Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк», а підписала новий договір, не заслуговує на увагу, оскільки Договір від 28.10.2020 року не міг припинитися, як вище було вже встановлено судом та відповідачка повинна була отримати в Банку/Кредитора згідно ст. 545 ЦК України підтвердження/довідку про виконання зобов`язання за договором від 28.10.2020 року, так як лише наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Однак, подібний доказ не було надано суду стороною відповідача.

Щодо положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», то ПриватБанком не було застосовано жодних штрафних санкцій (пені чи штрафів) по відношенню до ОСОБА_1 за невиконання чи неналежне виконання умов договору протягом всього часу дії договору від 28.10.2020 року, а проценти нараховувалися та нараховуються за звичайною процентною ставкою - 3,4 % в місяць або 40,8 % річних, що підтверджується банківською випискою та позовними вимогами. До того ж, проценти не є штрафними санкціями, а є звичайною платою за користування кредитним лімітом (ст. ст. 1048, 1054 ЦК України). Водночас, підписана 28.10.2020 року ОСОБА_1 . Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить істотні умови договору „Кредитні картки (розділ 1): сума кредиту, строк дії договору, процентна ставка, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання (пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня тощо). Крім цього, у підписаній Заяві в пункті 5 на 11-х сторінках містяться Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, які стосуються цієї справи та цього договору. Таким чином, договір від 28.10.2020 року є укладеним між Банком та ОСОБА_1 та чинним.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

З урахуванням вищевикладеного, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, як і не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Кучерявої Вікторії Федорівни залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 29 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 05 листопада 2025 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Поляков О.З. Кухар С.В.