Справа № 723/2355/25
Провадження № 2/723/3413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Полішенко С.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Білака М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Анохіної Ольги Олексіївни в інтересах Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області в інтересах Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

- 19.11.2019 кредитний договір № 901, за яким відповідачу видано кредит у сумі 20 000, 00 грн.;

- 19.05.2020 кредитний договір № 201, за яким відповідачу видано кредит у сумі 30 000, 00 грн.;

- 07.08.2020 кредитний договір № 103, за яким відповідачу видано кредит у сумі 20 000, 00 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 склала:

- по кредитному договору від 19.11.2019 № 901 23 484, 41 грн., з яких: 10 504, 79 грн. заборгованість за кредитом; 3,78 грн. заборгованість за процентами; 12975,84 грн. заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 19.05.2020 № 201 40 889, 60 грн., з яких: 23 736, 35 грн. заборгованість за кредитом; 9,15 грн. заборгованість за процентами; 17144,10 грн. заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 07.08.2020 № 103 30 683, 28 грн., з яких: 16 994, 46 грн. заборгованість за кредитом; 6,64 грн. заборгованість за процентами; 13682,18 грн. заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.03.2025 склала 95 057, 29 грн.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором, представник позивача зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 901 від 19.11.2019, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua.

У зв`язку із викладеним позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 901 від 19.11.2019, № 201 від 19.05.2020, № 103 від 07.08.2020 у загальній сумі 95 057, 29 грн., а також стягнути понесені позивачем судові витрати.

22.08.2025 представником відповідача адвокатом Білаком М.М. було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач та його представник заперечують щодо задоволення позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» частково. Вважають, що вказані вимоги в частині стягнення з відповідача сум заборгованості за комісією в загальному розмірі 43 802, 12 грн. є необґрунтованими, а відтак у задоволенні позову у цій частині слід відмовити, посилаючись на наступне.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Зокрема, відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Крім того, представник відповідача зазначає, що в кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні зазначених вище кредитних договорів, а тому їх положення щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин 1, 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 та постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21.

Представник відповідача звертає увагу на те, що у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки і суми належних платежів. При цьому розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь, чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин. Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Крім того, представник відповідача посилається на висновки Верховного Суду у постанові в справі № 343/557/15-ц від 20.07.2022, згідно з якої нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.

Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 901 від 19.11.2019, кредитного договору № 201 від 19.05.2020 та кредитного договору № 103 від 07.08.2020 щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією у загальному розмірі 43 802, 12 грн. задоволенню не підлягають.

Представник відповідача зазначає, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що відповідачем на виконання умов кредитного договору № 901 від 19.11.2019 у період з 19.12.2019 по 19.10.2020 було здійснено 11 платежів у розмірі 998 грн. на загальну суму 10 978 грн., які позивачем були безпідставно зараховані в якості погашення суми заборгованості за комісією, а відтак дані кошти підлягають зарахуванню у суму заборгованості по кредиту за вказаним кредитним договором. Аналогічно відповідачем на виконання умов кредитного договору № 201 від 19.05.2020 у період з 19.06.2020 по 19.10.2020 було здійснено 5 платежів у розмірі 1 197 грн. на загальну суму 5 985 грн., а також на виконання умов кредитного договору № 103 від 07.08.2020 було здійснено 3 платежі у розмірі 998 грн. на загальну суму 2 994 грн., які позивачем також були безпідставно зараховані в якості погашення суми заборгованості за комісією, а відтак і дані кошти підлягають зарахуванню у суми заборгованості по кредитах за вказаними кредитними договорами.

На підставі цього, представник відповідача вважає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитами й процентами загальною сумою 31 298, 17 грн. (з урахуванням переплати за договором № 901 від 19.11.2019), з яких: за кредитним договором № 901 від 19.11.2019 в розмірі 3 грн. 78 коп. (сума заборгованості за процентами); наявна переплата суми заборгованості за кредитом у розмірі - 473, 21 грн.; за кредитним договором № 201 від 19.05.2020 в розмірі 17 760, 50 грн. (з яких: 17 751, 35 грн. сума заборгованості за кредитом; 9,15 грн. сума заборгованості за процентами); за кредитним договором № 103 від 07.08.2020 в розмірі 14 007, 10 грн. (з яких: 14 000, 46 грн. сума заборгованості за кредитом; 6,64 грн. сума заборгованості за процентами).

У судове засідання представник позивача Анохіна О.О. не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 позов визнали частково, просили стягнути лише основну суму боргу без стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19.11.2019 відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої клієнт підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з даним договором відповідачу надається споживчий кредит в сумі 20 000 гривень строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99 %, розмір процентної ставки 0,01 % річних.

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 19.11.2019, яким визначено такі ж самі умови кредитування.

Згідно з платіжною інструкцією № TR.38963657.73783.8810 від 19.11.2019 з рахунку НОМЕР_1 здійснено переказ грошових коштів в сумі 20000,00 гривень на рахунок НОМЕР_2 . Одержувачем у вказаній транзакції зазначений ОСОБА_1 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 901 від 19.11.2019 за позикою ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором № 901 від 19.11.2019, станом на 03.03.2025 сума заборгованості становить 23 484, 41 грн., з яких: заборгованість за кредитом 10 504, 79 грн.; заборгованість за процентами 3,78 грн.; заборгованість за комісією 12 975, 84 грн.

Крім того, 19.05.2020 відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої клієнт підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з даним договором відповідачу надається споживчий кредит в сумі 30 000 гривень строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %, розмір процентної ставки 0,01 % річних.

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 19.05.2020, яким визначено такі ж самі умови кредитування.

Згідно з платіжною інструкцією № TR.42082623.51394.8810 від 19.05.2020 з рахунку НОМЕР_3 здійснено переказ грошових коштів в сумі 30000,00 гривень на рахунок НОМЕР_4 . Одержувачем у вказаній транзакції зазначений ОСОБА_1 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 201 від 19.05.2020 за позикою ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором № 201 від 19.05.2020, станом на 03.03.2025 сума заборгованості становить 40 889, 60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 23 736, 35 грн.; заборгованість за процентами 9,15 грн.; заборгованість за комісією 17 144, 10 грн.

Крім того, 07.08.2020 відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 103 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої клієнт підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно з даним договором відповідачу надається споживчий кредит в сумі 20 000 гривень строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99 %, розмір процентної ставки 0,01 % річних.

Відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту від 07.08.2020, яким визначено такі ж самі умови кредитування.

Згідно з платіжною інструкцією № TR.43536067.20780.8810 від 07.08.2020 з рахунку НОМЕР_5 здійснено переказ грошових коштів в сумі 20000,00 гривень на рахунок НОМЕР_6 . Одержувачем у вказаній транзакції зазначений ОСОБА_1 , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 103 від 07.08.2020 за позикою ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором № 103 від 07.08.2020, станом на 03.03.2025 сума заборгованості становить 30 683, 28 грн., з яких: заборгованість за кредитом 16 994, 46 грн.; заборгованість за процентами 6,64 грн.; заборгованість за комісією 13 682, 18 грн.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу захисту позивачем свого права власності на гроші, які відповідач отримав відповідно до кредитних договорів від АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 901 від 19 листопада 2019 року, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 03.03.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» становить 23 484 грн. 41 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 10 504, 79 грн.;

- заборгованість за процентами 3, 78 грн.;

- заборгованість за комісією 12 975, 84 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 201 від 19 травня 2020 року, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 03.03.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» становить 40 889 грн. 60 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 23 736, 35 грн.;

- заборгованість за процентами 9, 15 грн.;

- заборгованість за комісією 17 144, 10 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 103 від 07 серпня 2020 року, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 03.03.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» становить 30 683 грн. 28 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 16 994, 46 грн.;

- заборгованість за процентами 6, 64 грн.;

- заборгованість за комісією 13 682, 18 грн.

З урахуванням наведеного вище, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з нарахованим розміром заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за відсотками, який відповідає вимогам закону та положенням кредитних договорів, та вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за відсотками знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними.

Однак, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд не погоджується з порядком нарахування позивачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2023 року по справі № 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що в кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому доводи позивача щодо правомірності стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості є необґрунтованими.

Зокрема, пунктом 5.7.3 публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць, у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій частині 5 Розділу ІІ цього договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів.

З аналізу змісту зазначеного пункту вбачається, що сплату відповідної комісії банк покладає на позичальника попри те, що дії, за які вона справляється, вчиняються на користь банку, зокрема, послуги щодо списання та зарахування коштів з метою повернення кредиту, розрахунково-касове обслуговування кредиту.

Отже, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що встановлена позивачем щомісячна плата за послуги банку, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитних договорів, укладених між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості за кредитними договорами № 901 від 19.11.2019, № 201 від 19.05.2020 та № 103 від 07.08.2020 на загальну суму 43 802, 12 грн. залишити без задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне сплачені відповідачем кошти, які були спрямовані банком на погашення заборгованості за комісією, у зв`язку із нікчемністю положень договорів в цій частині, зарахувати на погашення тіла кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, враховуючи, що судом позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 797 грн. 59 коп.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Анохіної Ольги Олексіївни в інтересах Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами № 901 від 19 листопада 2019 року, № 201 від 19 травня 2020 року, № 103 від 07 серпня 2020 року у загальній сумі 31 298 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто вісім) грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 796 (сімсот дев`яносто шість) грн. 97 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ;

- відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Суддя Іван ПОСОХОВ