ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3138/24 Номер провадження 22-ц/814/2412/25Головуючий у 1-й інстанції Вондарь В.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

секретарі Чемерис О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 27.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122, відповідно до якого відповідачці надано кредит в сумі 24500 гривень на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,0% в день, в обмін на зобов`язання відповідачки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору, а саме 730 % річних. Товариство свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачці ОСОБА_1 кредитні кошти на її платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , проте остання своїх зобов`язань належним чином не виконала, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 137142,51 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122 від 27.07.2023 року, укладеним між нею та ТОВ «Лінеура Україна», в сумі 24489,97 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122 від 27.07.2023, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛінеураУкраїна» у розмірі 24489 грн 97 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» судовий збір у розмірі 432 грн 64 коп. та 2000,00 гривень витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодилось ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» таоскаржило його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, здійснити перерозподіл судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідачем погоджено умови договору шляхом його підписання в електронній формі. На виконання умов договору ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 24500 грн. Умовами кредитного договору передбачено сплату процентів за користування кредитом за фіксовано ставкою 2 % в день. Однак відповідачкою взяті на неї зобов`язання не виконанні. При розгляді справи судом першої інстанції позовні вимоги не спростовані, не доведено хибність наданого позивачем розрахунку та не надано власного.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення процентів, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду рішення суду в частині задоволення вимоги про стягнення тіла кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122, відповідно якого відповідачці надано кредит в сумі 24500 гривень на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,0% в день, в обмін на зобов`язання відповідачки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом.

ОСОБА_1 погодилася на укладення Договору №3853122 про надання споживчого кредиту від 27.07.2023, підписавши його та паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов договору товариство перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти на її платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що підтверджується копією повідомлення ТОВ «Пейтейк Україна» № 210222-1 від 21.01.2022 (а.с. 23).

ОСОБА_1 своїх зобов`язань належним чином не виконала, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого станом на 24.04.2024 виникла заборгованість у розмірі 137142,51 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122 від 27.07.2023 (а.с. 24-29).

Згідно договору факторингу №26/04/24 від 24.04.2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», ТОВ «Лінеура Україна» право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122 від 27.07.2023, укладеним з ОСОБА_1 відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (копія договору (а.с. 42-47), копія витягу з реєстру боржників (а.с.48), копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 783 від 24.04.2024 (а.с. 49).

Відповідно до частин 1, 2 статті207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вбачається з договору № 3853122 від 27.07.2023 він підписаний позивачем та ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е324, з зазначенням її особистих даних: РНОКПП, серії та номера паспорту, адреси реєстрації, номеру електронного платіжного засобу, номеру телефону, електронної адреси.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті1048 ЦК України).

Частиною 2 статті1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду в частині отримання кредитних коштів та стягнення тіла кредиту сторонами не оскаржується.

При цьому, згідно відповіді АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

З виписки за договором № б/н за період 27.07.2023-01.08.2023 вбачається, що 27.11.2023 на карту НОМЕР_2 зараховано платіж у розмірі 24500 грн.

Умовами договору № 3853122 від 27.07.2023 сторонами погоджено строк кредиту 360 днів, стандартну процентну ставку у розмірі 2,00 % в день в межах всього строку кредиту та занижену процентну ставку у розмірі 1,40% в день за умови сплати коштів в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, до 11.08.2023. (п. 1.3., 1.4.1, 1.4.2 договору)

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 200900,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 198695,00 грн. (п.1.6 договору)

З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що до 11.08.2023 застосовувалася процентна ставка 1,4% день, з 12.08.2023 процентна ставка становила 2% на день, що відповідає умовам договору.

При цьому, розрахунок заборгованості здійснений до 24.04.2023, що раніше ніж дата закінчення кредитування. При цьому, після 24.04.2023 проценти не нараховувалися.

З врахуванням внесених відповідачкою сум на погашення заборгованості, станом на 24.04.2023 розмір заборгованості становить 137142,51 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржене рішення не містить жодного обґрунтування підстав відмови у задоволенні стягнення процентів.

Тоді як матеріалами справи підтверджується, як сам факт укладення договору так і погодження розміру процентів та строків кредитування зазначених вище. Розрахунок наданий позивачем відповідає умовам договору. Відповідачем вказані обставини не спростовані, власний розрахунок не надано.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні процентів з ухваленням в цій частині нового рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» заборгованість по процентам за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122 від 27.07.2023 в розмірі 112652 грн. 54 коп.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частотною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Згідно із частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції позивач подав: договір про надання юридичних послуг №03/07/2023 від 03.07.2023 укладений між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В.

Відповідно до умов даного договору, сторони узгодили, що під правовою допомогою розуміють представництво та захист інтересів клієнта у судах, складання процесуальних документів, договором також встановлюється розрахунок вартості послуг виконавця.

Згідно з витягом з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №70 від 03.06.2024 до договору №03/07/2023 від 03.07.2023 виконавець підготував позовну заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту вартість 5000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 913 від 06.06.2024 прийнято від ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» на користь адвоката на підставі договору про надання правової допомоги №03/07/2023 від 03.07.2023, згідно акту №70 від 06.06.2024 суму в розмірі 5000 грн. 00 коп.

На підтвердження витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції позивач подав: договір про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024 укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №74 до договору №03/07/2023 від 02.08.2024 виконавець склав та подав апеляційну скаргу на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року по справі № 541/3138/24, вартість 15000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 2251 від 03.04.2025 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перераховано на рахунок адвоката Руденка К.В., на виконання договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 по акту № 74 від 03.04.2025, 15000 грн.

Дослідивши обставини справи, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що вартість наданих послуг у розмірі 5000 грн. є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт), тоді як розмір витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції 15000 грн. є неспівмірним зі складністю справи та розміром наданих адвокатом послуг, а тому підлягає зменшенню та відшкодуванню у розмірі 5000 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному розмірі, зміні підлягає рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року в частині розміру стягнутих судових витрат, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» судового збору з 432 грн 64 коп. до 2422 грн 40 коп. та витрат на правову допомогу з 2000,00 грн. до 5000 грн.

Також зважаючи на задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» підлягає стягненню судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги, пропорційно оскарженим та задоволеним вимогам у розмірі 2984 грн 64 коп. та витрати на правничу допомогу понесені при розгляді справи судом апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року в частині відмови у стягненні процентів скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», заборгованість по процентам за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3853122 від 27.07.2023 року в розмірі 112652 грн. 54 коп.

Збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судового збору з 432 грн 64 коп. до 2422 грн 40 коп. та витрат на правову допомогу з 2000,00 грн. до 5000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Сягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судовий збір сплачений останнім за подачу апеляційної скарги в розмірі 2984 грн 64 коп. та витрати на правничу допомогу понесені при розгляді справи судом апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10 листопада 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук