Справа № 203/4791/25
Провадження № 4-с/0203/36/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , заступник начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприна Валерія Олегівна про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій просить:

- визнати дії заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної Валерії Олегівни, що полягали у винесенні постанови про скасування процесуального документу від 02.07.2025, неправомірними;

- скасувати постанову заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної Валерії Олегівни від 02.07.2025 про скасування процесуального документу від 28.05.2025, як таку, що винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати начальника відділу Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприну Валерію Олегівну або іншу посадову особу органу поновити порушене право стягувача ОСОБА_4 шляхом здійснення стягнення на її користь штрафу з боржника ОСОБА_2 у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 222 791,17 грн, згідно з постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича від 28.05.2024 про стягнення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29.04.2013 у справі № 242/1452/13-ц позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2012 та до повноліття дитини. Також допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі виконавчого листа Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2023 постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова А.В. від 03.01.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 73705908. Державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 01.04.2024 заборгованість зі сплати аліментів становила 481 101,81 грн. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій, зокрема, постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова А.В. від 18.04.2024 встановлено наявність заборгованості зі сплати аліментів 481 101,81 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, у зв`язку з чим, на підставі частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження на боржника ОСОБА_2 накладено штраф на користь стягувача в розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 222 791,17 грн. 28.05.2024, з урахуванням заяви представника боржника та наданих квитанцій, державним виконавцем скасовано постанову про накладення штрафу від 18.04.2024 та, на підставі частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження на боржника ОСОБА_2 накладено штраф на користь стягувача в розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 222 791,17 грн, оскільки заборгованість зі сплати аліментів становить 445 582,35 грн. З автоматизовоної системи виконавчих проваджень скаржнику стало відомо, що 02.07.2025 заступником начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприною Валерією Олегівною нібито встановлено помилку виконавця, у зв`язку з чим, на підставі абзацу 4 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано документ «Накладення штрафу, за наявності заборгованості зі сплати аліментів» від 28.05.2024, що видав ОСОБА_7 , при примусовому виконанні виконавчого листа № 242/1452/13-ц від 14.09.2023. Вважає, що дії заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної Валерії Олегівни є неправомірними, такими, що вчинені із порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а прийнята постанова від 02.07.2025 підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2025 року, справу №203/4791/25, провадження №4-с/0203/36/2025 було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана судді канцелярією суду - 14.07.2025.

Ухвалою суду від 18.07.2025 було відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , заступник начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприна Валерія Олегівна, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 30.07.2025 розгляд скарги відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи.

21.08.2025 від представника скаржника надійшла заява щодо розгляду скарги без її участі та участі скаржника.

Від Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.08.2025 до суду надійшов відзив державного виконавця Конопльова Андрія Васильовича, в якому він просив відмовити у задоволенні скарги, аргументуючи наступним. 07.06.2024 боржником погашено борг в повному обсязі, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилась за весь період з 01.01.2014 по 01.06.2024 у сумі 445 582,32 грн. 24.06.2024 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту коштів, а також тимчасові обмеження. 27.06.2025 начальником відділу проведено перевірку законності виконавчого провадження № 73705908, за результатами якої було встановлено, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 28.05.2024 винесена з порушенням вимог ч. 4, ст. 11, та ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 9, ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Постановою заступника начальника відділу від 02.07.2025 постанову про накладення штрафу від 28.05.2024 скасовано. Крім того, просив розглядати справу без участі представника відділу.

У судове засідання 22.08.2025 скаржник ОСОБА_3 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від її представника Ярош Тетяни Олександрівни надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника та її представника, у якій остання наполягала на задоволенні заявлених вимог.

Окрім того, 21.08.2025 представником скаржника Ярош Тетяною Олександрівною до суду подано заяву про поновлення строку для подання доповнень (уточнень) до скарги на дії державного виконавця та прийняття їх до розгляду. Згідно з цією заявою скарга Грабяновської Я.М. доповнена вимогами про визнання дій начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О.А., що полягали у винесенні постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 73705908 від 27.06.2025, незаконними та скасування цієї постанови.

У зв`язку із поданими представником скаржника доповненнями до скарги на дії державного виконавця, які змінюють та розширюють коло заявлених вимог скаржника, ухвалою суду від 22.08.2025 відкладено розгляд скарги до 18.09.2025 та запропоновано державному виконавцю подати письмові заперечення та/або викласти в письмовому вигляді свою позицію щодо поданих представником скаржника доповнень до заявленої скарги з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

У судове засідання, призначене на 18.09.2025, учасники провадження не з`явилися. Від представника ОСОБА_1 адвоката Ярош Т.О. до суду надійшла зава про розгляд скарги без її та скаржниці участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної Валерії Олегівни та начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюка О.А., суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29.04.2013 у справі № 242/1452/13-ц позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2023 та до повноліття дитини. Також допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

14.09.2023 Селидівським міським судом Донецької області видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова А.В. від 03.01.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 73705908.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова А.В. від 28.05.2024 на боржника накладено штраф на користь стягувача у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 222 791,17 грн. Штраф накладений на підставі ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у боржника утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 445 582,35 грн, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три роки.

27.06.2025 начальником Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О.А. проведено перевірку законності виконавчого провадження № 73705908, за результатами якої встановлено, що постанова державного виконавця про накладення штрафу винесена з порушенням вимог ч. 4, ст. 11 та ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 9, ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. За результатами перевірки винесено постанову про скасування накладення штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів, та зобов`язано державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова А.В. усунути недоліки до 04.07.2025.

02.07.2025 заступником начальника відділу Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприною Валерією Олегівною на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про скасування процесуального документу «Накладання штрафу, за наявності заборгованості зі сплати аліментів від 28.05.2024, що видав ОСОБА_7 ».

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час виникнення правовідносин, визначений порядок стягнення аліментів, за приписами частини чотирнадцятої якої за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Водночас, згідно з частиною 4 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що достатньою підставою для винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів є встановлення факту наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, які обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) зазначила, що «положення абзацу третього частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачають накладення штрафу у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів у певному розмірі, який дорівнює сумі відповідних платежів за три роки. Тобто зазначена норма права містить вказівку на суму заборгованості, за якої виникають підстави для накладення штрафу на боржника, а не на період її виникнення. Дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови від 19 грудня 2018 року про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу».

Разом з тим, вище вказаним вимогам Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича від 28.05.2024 не відповідала, оскільки при обчисленні суми штрафу державним виконавцем для обрахунку заборгованості зі плати аліментів визначено фактично період з січня 2014 року по травень 2024 року, в той час як на примусове виконання до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист № 242/1452/13-ц від 14.09.2023 надійшов лише 02.01.2024 у зв`язку із чим 03.01.2024 було відкрито виконавче провадження №73705908, отже заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що зумовила застосування до боржника штрафу, утворилася за період як до відкриття виконавчого провадження, так і після.

Зазначені обставини свідчать про те, що факт існування у ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 28.05.2024 у ВП № 73705908, розмір якої перевищує суму платежів за три роки відповідно, не підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2024.

Таким чином, у державного виконавця на час винесення постанови від 28.05.2024 були відсутні підстави для застосування до ОСОБА_2 штрафу, який передбачено частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», про що правильно зазначено в оскаржуваних постановах з посиланням на помилку виконавця.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 висловлено думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

У теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду - «переживаючої» (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм.

Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 пункту 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року № 5-р/2018).

З урахуванням наведених положень закону та рішень Конституційного Суду України наявні підстави для висновку, що державний виконавець зобов`язаний був застосувати саме ту правову норму, сформульовану в законі, яка була чинною на момент вчинення ним відповідної процесуальної дії.

Положення статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

На виконання положень Закону України «Про виконавче провадження» Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі-Інструкція).

Розділом XII «Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження» зазначеної Інструкції регулюється питання щодо контролю за вчиненням державним виконавцем виконавчих дій з боку начальника відповідної виконавчої служби.

Згідно з вимогами п. 1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень начальник відділу державної виконавчої служби має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до п. 2 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені у пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.

За приписами абз. 9 п. 7 розділу ХІІ Інструкції, якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).

З аналізу зазначених норм чинного законодавства можна дійти висновку, що начальник відповідного відділу державної виконавчої служби, здійснюючи контроль за прийнятим відповідним державним виконавцем рішенням у межах конкретного виконавчого провадження, виключно у разі, якщо воно суперечать вимогам закону, має право за результатами перевірки скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частини), про що зазначає у резолютивній частині відповідної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що дії начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О.А., а також заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної В.О. щодо скасування постанови державного виконавця ОСОБА_7 28.05.2024 узгоджуються з вищенаведеними нормами, а тому є законними. Так, за результатами перевірки начальником відділу Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О.А. та в подальшому його заступником Чуприною В.О було встановлено неправомірність винесеної 28.05.2024 постанови про накладення штрафу, з огляду на невірне трактування державним виконавцем положення ч. 4 ст. 11 та ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на те, що доводи скаржника про неправомірність дій начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О.А., а також заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної В.О. не знайшли свого підтвердження, відсутні підстави для скасування постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 73705908 від 27.06.2025 та постанови від 02.07.2025 про скасування процесуального документу «Накладання штрафу, за наявності заборгованості зі сплати аліментів від 28.05.2024».

Враховуючи викладене підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О.А., що полягали у винесенні постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 73705908 від 27.06.2025, та заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприної Валерії Олегівни, що полягали у винесенні постанови про скасування процесуального документу від 02.07.2025; скасування цих постанов та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді та перебуванням на навчанні в НШСУ, складений 21.10.2025.

Суддя І.В. Іваницька