ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Харків

справа № 643/12561/24

провадження № 22-ц/818/3345/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року у складі судді Семенової Я.Ю.,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 114 774,31 грн, та судові витрати в сумі 3 028,00 грн.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182. Відповідачі перебувають на реєстраційному обліку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідачам щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих послуг. Унаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 утворилася заборгованість в загальному розмірі 114 774,31 гривень, з яких: 76 262,40 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.03.2009 по 30.09.2024; 823,20 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 31 376,88 гривень за послугу з постачання гарячої води за період з 01.03.2009 по 30.09.2024; 477,12 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 585,36 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 190,35 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024. У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачами зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг, КП «ХТМ» просить стягнути з відповідачів 3% річних у сумі 1 381,53 грн та інфляційні втрати в сумі 3 677,47 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість у сумі 91 638,68 гривень, з яких: 53 126,77 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 823,20 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 31 376,88 гривень за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 477,12 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 585,36 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 190,35 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 3% річних у сумі 1 381,53 гривень та інфляційні втрати в сумі 3 677,47 гривень та судовий збір у розмірі 2 417,55 гривень, в рівних частках по 604 гривень 39 копійок з кожного.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідачі належним чином свої зобов`язання зі сплати отриманих послуг з опалення та теплопостачання не виконували, плату за надані послуги з теплопостачання вносив не в повному обсязі, внаслідок чого перед позивачами утворилась заборгованість. Проте з урахуванням строків позовної давності до стягнення підлягає сума 91 638,68 гривень, з яких: 53 126,77 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 823,20 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 31 376,88 гривень за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 477,12 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 585,36 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 190,35 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 3% річних у сумі 1 381,53 гривень та інфляційні втрати в сумі 3 677,47 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів того, що вона була зареєстрована за зазначеною адресою та як наслідок була споживачем послуг з теплопостачання у період за який стягується заборгованість. Також не надано доказів укладення між нею та позивачем будь якого договору про надання послуг. Зазначено, що невірно нараховані інфляційні та 3% річних, оскільки стягнення неустойки в період дії воєнного стану не здійснюється.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що розрахунки заборгованості є неналежними, оскільки містять розбіжності. Також, судом першої інстанції не взято до уваги наявність у нього 100% знижки на оплату комунальних послуг. Крім цього він є внутрішньопереміщеною особою, не є мешкає за вказаною адресою, а отже нарахування плати за послуги якими він не користується є протиправними.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити виходячи з наступного.

Як встановлено судом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає позивач.

За вказаною адресою Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість споживачів за період з 01.03.2009 по 30.09.2024 за послуги з постачання теплової енергії становить 76 262,40 гривень, з постачання гарячої води 31 376,88 гривень.

Як убачається з наданої представником позивача до додаткових пояснень відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеної за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2024 року у споживачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 53 126,77 гривень, з постачання гарячої води 31 376,88 гривень.

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за обслуговування внутрішньобудинкових систем (далі - ВБС) теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , плата за обслуговування ВБС теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024 становить 585,36 гривень, плата за обслуговування ВБС постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024 становить 190,35 гривень.

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024 становить 823,20 гривень, плата за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024 становить 477,12 гривень.

Згідно з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з березня 2019 по листопад 2021, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , інфляційні втрати за вказаний період становлять 3 677,47 гривень, три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 1 381,53 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1182, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «ХТМ») та споживачами, які отримують такі послуги.

За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши, що КП «ХТМ» надає послуги з централізованого опалення у АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що відповідачі вказані послуги сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого станом на 30.09.2024 заборгованість перед КП «Харківські теплові мережі» становить у загальній сумі 114774,31 грн.

З урахуванням строків позовної давності судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з ОСОБА_4 солідарно з іншими боржниками заборгованість сумі 91 638,68 гривень, з яких: 53 126,77 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 823,20 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 31 376,88 гривень за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 30.09.2024; 477,12 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 585,36 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 190,35 гривень за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024 та 3% річних у сумі 1 381,53 гривень та інфляційні втрати в сумі 3 677,47 гривень за період з березня 2019 по листопад 2021 .

Розмір заборгованості підтверджується наданими суду відомостями про нараховані та отримані платежі та розрахунком % відсотків річних та індексу інфляції.

З огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд обґрунтовано застосував строк позовної давності та стягнув заборгованість лише до квітня 2017, а вимоги про стягнення боргу за період з 02.04.2017 по 30.09.2024 підлягають задоволенню.

Доводи апелянта ОСОБА_4 про е,що вона не є споживачем послуг, оскільки не зареєстрована за адресою надання послуг у період виникнення заборгованості, спростовуються даними довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги (надалі за текстом Закон України № 2189-УІІІ), споживачем комунальних послуг є фізична особа ,яка отримує житлово-комунальну послугу.

Споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку)за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна ) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 ч.1 статті 7 Закону України № 2189-УШ).

Для споживачів, приміщення яких не обладнані засобами розподільного обліку, застосовується норма споживання відповідної комунальної послуги, встановлена органом місцевого самоврядування з урахуванням кількості фактично проживаючих та коригуючого коефіцієнту.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесені зміни, зокрема до Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (далі Правила № 1182), підпунктом 7 пункту 43 яких визначено, що споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

При цьому, згідно з підпунктом 111 пункту 45 Правил № 1182 індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.

Водночас зазначені зміни не стосуються послуги з постачання теплової енергії, оскільки навіть при відсутності споживача у приміщенні, його домівка (житлове приміщення чи квартира) опалювалися (послуга з постачання теплової енергії надавалася).

Доказів на підтвердження звернення ОСОБА_4 з відповідними заявами до КП «ХТМ» суду не надано.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що рішення суду про стягнення боргу ОСОБА_4 ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 судова колегія бере до уваги, що ОСОБА_3 у період нарахування заборгованості працював у комунальному підприємстві « Міськелектротранс» та згідно згідно рішень Харківської міської ради ОСОБА_3 мав 100% знижку на оплату послуг теплопостачання (в тому числі централізованого теплопостачання та автономного теплопостачання багатоквартирного будинку), постачання холодної та гарячої води, водовідведення та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату та експлуатаційні виплати).

Зазначене підтверджується даними відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з посиланням на наявну у ОСОБА_3 пільгу з постачання гарячої води то 100% пільгу з постачання теплової енергії за період з грудня 2009 по березень 2023.

Проте суд зазначеним у відомостях даним належної оцінки не надав та дійшов до помилкового висновку про наявність у ОСОБА_3 обов`язку сплатити борг за надані послуги з теплопостачання.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 знайшли своє часткове підтвердження, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 .

Судові витрати підлягають перерозподілу в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду в частині судового збору - змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2 417,55 гривень, в рівних частках по 805,85 грн з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 906 (дев`ятсот шість) грн 59 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2025

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук