Справа № 646/9471/25
Провадження № 2/646/4725/2025
У Х В А Л А

05.11.25 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Серпутько Д.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова із вищевказаною позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 07.10.2025 вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення її недоліків.

Вказана ухвала суду 10.10.2025 о 12 годині 52 хвилини надіслана до електронного кабінету представника позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

15.10.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Суд ознайомившись з заявою представника позивача та матеріалами справи приходить до наступного висновку.

Щодо надання доказів, які б підтверджували цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність відповідача ОСОБА_2 .

У заяві від 15.10.2025 представник позивача зазначає про те, що доказів, які б підтверджували цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність відповідача ОСОБА_2 позивач надати до суду не може, так як позивачу взагалі не відомо чи жива відповідач на даний час.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Статті 46 та 47 ЦПК України розмежовують поняття цивільної процесуальної правоздатності та цивільної процесуальної дієздатності.

Так, згідно зі ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи ( ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Виходячи зі змісту наведених статей стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач зазначив відповідачем наступну особу: ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_1 , адреса проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Однак, як вже зазначалось в ухвалі суду від 07.10.2025 позивачем додано копії документів, з яких убачається, що зазначений представником позивача відповідач по справі - ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) має рік народження - 1874, є неграмотною та непрацездатною на період 1943-1947 р.р.

Таким чином, позивачем та його представником у позовній заяві зазначено відповідача, вік якої на момент подачі позову становить 151 рік.

Крім того, зазначений позивачем РНОКПП НОМЕР_2 - відповідача, який складається з однакових цифрових символів, унеможливлює суд встановити достовірні відомості щодо відповідача.

Також, разом з заявою про усунення недоліків представником позивача подано клопотання про витребування доказів в яких остання просила:

-витребувати у Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (61058, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Сумська, будинок 6) - інформацію щодо смерті ОСОБА_4 - 1874 року народження;

-витребувати з Харківського міського бюро технічної інвентаризації (адреса: 61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4) - інвентаризаційну справу на будинок АДРЕСА_1 .

Разом із тим, суду не надано доказів неможливості надання витребуваних доказів самостійно представником позивача. Так, ОСОБА_5 не вказано у клопотанні, та на підтвердження таких дій останньою не надано доказів того, що вона намагалася отримати докази, які просить витребувати, однак у надані таких їй було відмовлено.

При цьому, відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Тобто позивач вправі подати клопотання про витребування доказів з дотриманням вимог, встановлених ст. 84 ЦПК України, зокрема зазначити про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу та надати відмову у наданні необхідних доказів.

Отже, позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 1874 р.н. не була зареєстрована як власник (співвласник) будинку АДРЕСА_1 , адже як вбачається із наданої представником позивача довідки КП "ХМБТІ" про наявність або відсутність станом на 31.12.2012 інформації на паперових носіях про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 від 28.08.2024, власниками вказаного будинку були:

-Суб`єкт права 1 - ОСОБА_6 , частка 1/2, підстава права власності - договір дарування, посвідчений 09.04.1997 Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-2060, дата реєстрації 16.04.1997.

-Суб`єкт права 2 - ОСОБА_7 , частка 1/4, підстава права власності - договір купівлі-продажу, посвідчений 21.11.1947 Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 11345/В.

-Суб`єкт права 3 - ОСОБА_8 (російською мовою), частка 1/4, підстава права власності - договір про продаж домоволодіння, посвідчений 19.11.1928 Шостою державною нотаріальною конторою м. Харкова.

Щодо надання доказів сплати судового збору.

Сплата судового збору за подання заяв до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Представником позивача до заяви про усунення недоліків долучені копії:

- квитанції № M0B0-M9P7-3B06-KEHC від 09.08.2025, Відправник: Ім`я - ОСОБА_9 ; Банк - АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"; Код банку - 322001; Платіжна система - VISA; Платіжний інструмент - НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ). Одержувач: Назва - Sudovyi zbir; Адреса терміналу - KYIV; Деталі транзакції Сума (грн) - 1233.00; Комісія (грн) - 0.00; Код авторизації 459302; Дата і час операції - 09.08.2025 14:55:25; Ідентифікатор платіжного пристрою: Sudovyi zbir;

-квитанції № MC9A-0PMT-E8K1-C02K від 09.08.2025, Відправник: Ім`я - ОСОБА_9 ; Банк - АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"; Код банку - 322001; Платіжна система - VISA; Платіжний інструмент - НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ); Одержувач: Назва - Sudovyi zbir; Адреса терміналу - KYIV; Деталі транзакції: Сума (грн) - 1233.00; Комісія (грн) - 0.00; Код авторизації - 177305; Дата і час операції - 09.08.2025 14:57:30; Ідентифікатор платіжного пристрою: Sudovyi zbir

Однак з долучених представником позивача вищевказаних квитанцій неможливо встановити, що сплата судового збору відбулась саме на рахунок Основ`янського районного суду міста Харкова, що в свою чергу унеможливлює перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір».

Отже, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у передбаченому законом розмірі.

Щодо надання доказів надсилання позивачем на адресу відповідача копії позовної заяви та копій всіх доданих до неї документів шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Представником позивача адвокатом Петренко О.М. долучено опис вкладення у цінний лист (ф. 107) на прізвище - ОСОБА_10 , на адресу: АДРЕСА_2 та накладну № 134 вд 11.08.2025.

Однак, у позовній заяві позивачем адресу проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1 , а представником позивача направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів на адресу, відмінну від зазначеної, а саме на: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем не виконано обов`язку направити іншій стороні копій поданих до суду документів.

Отже судом встановлено, що вказані в ухвалі суду від 07.10.2025 недоліки позивачем не усунуті.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.75 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.92. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Крім того, 05.11.2025 на адресу суду надійшла відповідь Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, з якої вбачається, що за результатами проведеної перевірки даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 14 від 13.01.1954 року, складеного Червонозаводським відділом державної реєстраци актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відносно ОСОБА_11 .

Судом встановлено, що представником позивача помилково вказані неповні дані відповідача ОСОБА_2 , адже відповідно до наданих представником позивача документів до позовної заяви, зокрема - нотаріально посвідченої довіреності від 23.11.1947, остання значиться, як - неграмотна ОСОБА_2 або ОСОБА_12 (рос. ОСОБА_12 ) та згідно відповіді Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, вірним прізвище, ім`я та по батькові останньої значиться, як ОСОБА_11 .

Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції 05.11.2025 повідомлено суд, що наявний актовий запис про смерть № 14 від 13.01.1954 року, складений Червонозаводським відділом державної реєстраци актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відносно ОСОБА_11 .

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок на підставі аналізу наведених норм процесуального права, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи, в порядку статті 55 ЦПК України, можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18, провадження № 14-35цс20).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулись із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У зв`язку з тим, що відповідач, до якого пред`явлено позовні вимоги помер, питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачено ст. 55 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Суддя Д.Є. Серпутько