Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

6 листопада 2025 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Грінчук-Степанюк З.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 2 листопада 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» (далі ТОВ «Стар файненс груп») та відповідачем було укладено кредитний договір №01797-11/2024 відповідно до якого остання отримала кредит.

Водночас 2 грудня між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00413-12/2024 відповідно до якого вона отримала кредит.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови договорів не виконує, а також на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вищевказаному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 45612,00 грн, з яких заборгованість за кредитним договором №01797-11/2024 за основною сумою боргу 12780,00 грн, за відсотками 7668,00,00 грн та штрафом 7000,00 грн; заборгованість за кредитним договором №00413-12/2024 за основною сумою боргу 4780,00 грн, за відсотками 4302,00 грн та штрафом 9082,00 грн.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася.

10 жовтня 2025 року до суду від представника відповідача надійшли пояснення, в яких зазначено, що в минулому відповідач мала кредитні відносини з позивачем, але зобов`язання за кредитними договорами виконала в повному обсязі. Кредитів по вищевказаних договорах вона не отримувала. Позивачем не надано належних та допустимих доказів надання відповідачу кредитних коштів. Крім цього незважаючи на норми закону про заборону нараховувати штрафні санкції в період дії воєнного стану, позивач безпідставно заявив до стягнення заборгованість по штрафах.

Суд, дослідивши письмові докази, що надані позивачем, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 2 листопада 2024 року між ТОВ Стар файненс груп» та відповідачем було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договір про надання фінансового кредиту №01797-11/2024, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 14000,00 грн строком на 120 днів, погодили процентну ставку в розмірі 1% в день. Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. У випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України.

Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису W0848.

Відповідно до листа товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 6 серпня 2025 року на картку № НОМЕР_1 2 листопада 2024 року було зараховано 14000,00 грн.

2 грудня 2024 року між ТОВ Стар файненс груп» та відповідачем було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договір про надання фінансового кредиту №00413-12/2024, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 120 днів, погодили процентну ставку в розмірі 1% в день. Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. У випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України.

Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з використанням електронного підпису W6630.

Відповідно до листа товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 6 серпня 2025 року на картку № НОМЕР_1 2 грудня 2024 року було зараховано 5000,00 грн.

25 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Стар файненс груп» було укладено договір факторингу №250425, відповідно до якого кредитор (ТОВ «Стар файненс груп») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором №00413-12/2024 та договором №01797-11/2024, що підтверджується витягами з Реєстру боржників до цього договору.

Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань, в останньої виникла заборгованість у розмірі 45612,00 грн, з яких заборгованість за кредитним договором №01797-11/2024 за основною сумою боргу 12780,00 грн, за відсотками 7668,00,00 грн та штрафом 7000,00 грн; заборгованість за кредитним договором №00413-12/2024 за основною сумою боргу 4780,00 грн, за відсотками 4302,00 грн та штрафом 9082,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 7 та 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

ОСОБА_1 будучи вільною в укладенні кредитних договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитні документи, погодила, таким чином, умови сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №01797-11/2024 за основною сумою боргу 12780,00 грн, за відсотками 7668,00,00 грн; заборгованості за кредитним договором №00413-12/2024 за основною сумою боргу 4780,00 грн, за відсотками 4302,00 грн, всього разом 29530,00 грн підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по штрафах за договором №01797-11/2024 в розмірі 7000,00 грн та за договором №00413-12/2024 в розмірі 9082,00 грн, суд виходить з наступного.

З розрахунків заборгованості вбачається, що штрафи нараховані протягом 2024-2025 років.

Згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 16082,00 грн штрафів слід відмовити.

Отже, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості в розмірі 29530,00 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1960,37 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ідентифікаційний код в ) 29530 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот тридцять) грн 00 коп заборгованості за кредитними договорами та 1960 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят) грн 37 коп судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Кірічук