головуючий у суді І інстанції Петров Д.В.
провадження № 22-ц/824/9136/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року та додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Данченка 30» про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСББ «Данченка 30», у якому просив суд зобов`язати ОСББ «Данченка 30»надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 22 листопада 2021 року № 22/11/21-1.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Данченка 30» про зобов`язання вчинити певні дії.

10 березня 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла заява представника відповідача ОСББ «Данченко 30» - адвоката Сенченко А.С. про стягнення з позивача судових витрат у розмірі 3 000 грн у зв`язку з відмовою позивача від позову.

10 березня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Григоренка А.О. на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500 грн.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року частково задоволено заяву представника відповідача ОСББ «Данченка 30» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/16570/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Данченка 30» про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 758/16570/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Данченка 30» про зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Данченка 30» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Залишено без задоволення заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Григоренка А.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/16570/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Данченка 30» про зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Григоренко А.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року в частині підстави закриття провадження у справі, а саме: на підставі частини 3 статті 142 ЦПК України.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідачем після пред`явлення позову задоволено його позовні вимоги, на підтвердження чого до заяви надано докази. Однак суд першої інстанції залишив такі докази поза увагою та закрив провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

У зв`язку з цим позивач позбавлений права на відшкодування понесених ним судових витрат.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про стягнення з ОСББ «Данченка 30» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 13 500 грн, понесених позивачем під час розгляду справи задовольнити, а у задоволенні заяви ОСББ «Данченка 30» про стягнення з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач до ухвалення рішення подав заяву про намір подання доказі витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення і скористався своїм правом на їх подання після прийняття судом заяви про задоволення заяви про не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Вказує, що, подаючи заяву про не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, позивач не просив суд стягнути з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу, проте суд безпідставно вирішив розглянути це питання.

В ухвалі від 06 березня 2025 року судом вирішено питання про судові витрати, однак позивач не просив розглянути це питання у своїй заяві про не підтримання позовних вимог.

У цій справі заяву про відмову від позову задоволено після подання заяви позивача, у якій зазначена одна причина, а ухвала постановлена з причини, яка у заяві не зазначена (відмова від позову), у зв`язку з чим розподіл судових витрат судом першої інстанції здійснено всупереч частини 3 статті 142 ЦПК України.

Від представника ОСББ «Данченка 30» - адвоката Сенченко А.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Григоренко А.О. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційних скарг.

Представники ОСББ «Данченка 30» - адвокати Сенченко А.С. та Медведякова Н.М. у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, дійшла висновку про таке.

Пунктом 4 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У справі, яка переглядається, установлено, що позивач після відкриття провадження у справі звернувся до суду із заявою, у якій просив суд:

прийняти заяву про не підтримання ОСОБА_1 позовних вимог унаслідок задоволення їх ОСББ «Данченка 30» після пред`явлення позову у справі № 758/16570/24.

на підставі заяви про не підтримання ОСОБА_1 позовних вимог унаслідок задоволення ОСББ «Данченка 30» після пред`явлення позову у справі № 758/16570/24 позов залишити без розгляду;

покласти судові витрати у справі на ОСББ «Данченка 30» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення (а.с. 96).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року закрито провадження у вказаній цивільній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Однак, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ОСББ «Данченка 30» задоволено його позовні вимоги, просив суд залишити його позов без розгляду, а суд першої інстанції, неправильно оцінивши заяву позивача, помилково закрив провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, вважаючи це відмовою від позову.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення суду.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Частиною 5 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, у разі залишення позову без розгляду правом на звернення за компенсацією здійснених витрат наділений лише відповідач і лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

ОСОБА_1 є позивачем у цій справі, тому підстави для вирішення питання про компенсацію понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи, на підставі частини 5 статті 142 ЦПК України відсутні.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на положення частини 3 статті 142 ЦПК України.

Частиною 3 статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Однак, ОСОБА_1 у своїй заяві просив суд залишити його позовну заяву без розгляду, а не відмовився від позову, тому посилання позивача на частину 3 статті 142 ЦПК України є безпідставним.

Щодо додаткового рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Данченка 30» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн, апеляційний суд враховує, що відповідачем на виконання вимог частини 5 статті 142 ЦПК України не надано доказів на підтвердження факту вчинення позивачем необґрунтованих дій.

Саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, яке передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Позивач звернувся до суду з позовом, оскільки вважав, що його право порушене відповідачем ОСББ «Данченка 30».

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, та безумовним правом на доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, яка встановлюється за наслідками розгляду справи.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем допущено зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору, у спорі, який має очевидно штучний характер або того, що позов поданий до не належного відповідача та без будь-яких належних чи допустимих доказів.

Звернення до суду з позовом та подальше залишення такого позову без розгляду за заявою позивача саме по собі не може розцінюватися як суперечлива поведінка позивача та зловживання ним своїми процесуальними правами.

Оскільки такі факти відповідачем у заяві про ухвалення додаткового рішення не наведені та не обґрунтовані, а судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вони не встановлені, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяв ОСББ «Данченка 30» та ОСОБА_1 про ухваленням додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича на ухвалу суду без розгляду задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року скасувати з ухваленням нового судового рішення про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Андрія Олександровича на додаткове рішення суду задовольнити частково.

Додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

У задоволенні заяв Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Данченка 30» та ОСОБА_1 про ухваленням додаткового рішення про стягнення судових витрат - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29 жовтня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська