КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/2808/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Кравченка Ю.В. у м. Київ 12 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, просила розірвати шлюб, укладений нею з ОСОБА_1 , зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 23 жовтня 2010 року, актовий запис № 3304.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 23 жовтня 2010 року, актовий запис № 3304, розірвано.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на протиправність рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про надання строку на примирення задовольнити, надавши сторонам строк на примирення терміном 6 місяців, провадження в справі зупинити до закінчення строку на примирення сторін.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року та від 01 жовтня 2025 року відповідно відкрито апеляційне провадження в даній справі та призначено справу до розгляду.

29 жовтня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від позивача ОСОБА_2 про відмову від позову, позивач просила прийняти відмову від позову, визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження в справі.

Апеляційний суд, дослідивши заяву про відмову від позову та матеріали цивільної справи, доходить висновку про задоволення поданої заяви про відмову від позову та закриття у зв`язку з цим провадження у вказаній справі, виходячи із наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відмова від позову є процесуальним правом позивача, яке він здійснює на власний розсуд.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи, що право позивача відмовитися від позову передбачено процесуальним законодавством, апеляційний суд приймає відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції та закриває провадження у справі.

Керуючись ст. 206, 255, 256, 373, 374, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року визнати нечинним, провадження у вказаній справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.