Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/627/25
Провадження № 2/670/397/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2025 до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_1 через представника адвоката Побережну І.В., у якому позивач просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Позовні вимоги мотивує таким. Батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 03.06.2019 у справі № 670/60/19, яке набрало законної сили 04.07.2019, шлюб між сторонами розірвано. Сину виповнився 21 рік та аліменти з відповідача не стягуються.

ОСОБА_3 є студентом четвертого курсу ММ-428 групи медичного факультету спеціальності «Медицина» Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України. Навчання здійснюється на контрактній основі. Форма навчання денна. Закінчує навчання в червні 2028 року.

Відповідно до договору про навчання у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України № 62 від 06.09.2022 року ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 62 від 16.09.2022 року, укладеного між Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України та ОСОБА_3 щодо фінансових зобов`язань оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом (п. 2 Розділу І Договору), загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 264000 грн 00 коп.

Син сторін має зареєстроване місце проживання разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває повністю на утриманні матері, так як після виповнення йому 18 років відповідач добровільно не допомагає у матеріальному забезпеченні сина. Повнолітній син у період навчання не має змоги заробляти кошти самостійно, тому що програма навчання є дуже насиченою і складною, а він є студентом денної форми навчання. Його витрати, що пов`язані із навчанням, є великими з урахуванням ще і того, що весь час потрібно купувати літературу, друкувати багато матеріалів, а ще слід врахувати витрати на харчування, придбання одягу та взуття, оплату інтернету та мобільного зв`язку. Усі зазначені витрати є постійними та суттєво впливають на матеріальне забезпечення сина, що підтверджує необхідність отримання ним матеріальної допомоги від батька. Доходів ОСОБА_4 не має, перебуває повністю на утриманні матері.

Зазначає, що відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід від трудової діяльності, володіє нерухомим та рухомим майном, не має інших утриманців та, відповідно, перебуває у змозі надавати матеріальну допомогу своєму синові.

Таким чином, на думку позивача, син ОСОБА_4 набув права на своє утримання до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, а тому для реалізації цього права позивачем подано вказаний позов і оскільки відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів свого заробітку (доходу), то вказані вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 10.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено проведення підготовчого судового засідання 02.10.2025, надіслано учасникам справи копію зазначеної ухвали.

02.10.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 28.10.2025.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак, представник позивача адвокат Побережна І.В. 28.10.2025 подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без участі позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 28.10.2025 не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача адвокат Кукурудза Ю.М. 28.10.2025 подала до суду письмову заяву, у якій зазначила, що відповідач позов визнає в повному обсязі, просила врахувати це під час розподілу судових витрат та розглядати справу без участі відповідача та його представника.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пункт 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачає право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів особи, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.01.2018 та актовим записом про народження № 14 (а.п. 6).

Згідно з рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 03.06.2019 у справі № 670/60/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 04.07.2019 (а.п. 28, 29).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 13.01.2022 та довідкою про склад сім`ї від 18.08.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.п. 9, 14).

ОСОБА_3 є студентом четвертого курсу ММ-428 групи медичного факультету спеціальності «Медицина» Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України. Навчання здійснюється на контрактній основі. Форма навчання денна. Закінчує навчання в червні 2028 року. Зазначене підтверджується довідкою навчального закладу № 05/1-18/647 від 11.08.2025 та студентським квитком серії ТЕ № 13971363 від 01.10.2022 (а.п. 15, 16).

Відповідно до договору про навчання у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України № 62 від 06.09.2022 ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти.

Відповідно до Додатку № 1 від 01.11.2023 до Договору про зміни і доповнення до Договору вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2 курс 2023/2024 навчальний рік 44600 грн, 3 курс 2024/2025 навчальний рік 47300 грн, 4 курс 2025/2026 навчальний рік 48950 грн, 5 курс 2026/2027 навчальний рік 50820 грн, 6 курс 2027/2028 навчальний рік 51480 грн.

Відповідно до Додатку № 2 від 01.11.2024 до Договору про зміни і доповнення до Договору вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 4 курс 2025/2026 навчальний рік 51348 грн 55 коп., 5 курс 2026/2027 навчальний рік 53310 грн 18 коп., 6 курс 2027/2028 навчальний рік 54002 грн 52 коп.

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 62 від 16.09.2022, укладеного між Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України та ОСОБА_3 щодо фінансових зобов`язань оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 264000 грн 00 коп. (а.п. 17-26).

02.09.2022 ОСОБА_3 здійснив оплату навчання на суму 41600 грн 00 коп., 15.07.2025 ОСОБА_3 здійснив оплату навчання на суму 48950 грн 00 коп., що підтверджується квитанціями банківських установ (а.п. 27).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.08.2025 у відповідача на праві власності перебуває таке нерухоме майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:003:0056 площею 1,0546 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Хмельницька обл., Віньковецький р., с/рада. Петрашівська та вказана земельна ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Поділля Агросервіс»;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:003:0057 площею 1,2241 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Хмельницька обл., Віньковецький р., с/рада. Петрашівська та вказана земельна ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Поділля Агросервіс» (а.п. 30, 31).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 19.08.2025 та відповіді Головного сервісного центру МВС від 27.08.2025 за відповідачем зареєстрований транспортний засіб OPEL ZAFIRA 2006 року випуску (а.п. 32, 54).

Відповідно до заяви відповідача, поданої до Городоцько-Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.07.2025 у ВП № 60665623 відповідач працює водієм (а.п. 33).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_5 від 10.07.2025 відповідач є водієм вантажного автомобіля для перевезення вантажу між ФОБ ОСОБА_5 та ТОВ «Нова пошта» (а.п. 34).

Відповідно до відповіді № 1847882 від 02.10.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2025 року відповідач отримував дохід у запитуваний період часу (а.п. 58, 59).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу.

Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пунктів 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досяг двадцяти трьох років, продовжує навчання, не працює. Він є студентом денної форми навчання за контрактом, що означає, що йому надається платна освітня послуга. Стипендіальне забезпечення таких осіб не здійснюється. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_3 можливості працевлаштуватися та одержувати дохід, у зв`язку із чим він потребує матеріальної допомоги. Витрати у зв`язку з навчанням суд вважає доведеними. Водночас відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід, зокрема, від трудової діяльності, володіє нерухомим та рухомим майном, не має інших осіб на утриманні.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, що забезпечить йому рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Щодо розподілу судових витрат.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Отже, за подання даної позовної заяви слід сплатити судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

З огляду на те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що, враховуючи ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, який мав би бути сплачений позивачем при поданні позову, у розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись cт. 182, 191, 199-201 СК України, ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 08.09.2025 до закінчення сином навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_2 .

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО