Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/915/25
Провадження № 2/935/290/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О. за участю секретаря - Криворучко Я.В., розглянувши у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в обґрунтування якої вказано, що 17.02.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 3 про надання споживчого кредиту за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування в особистому кабінеті на офіційному вебсайті товариства. Згідно умов договору кошти кредиту надаються товарством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача в розмірі 8700,00 грн. Проте відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 05.09.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Інвест Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, та відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 35329,68 грн., з яких: 8700,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 26629,68 грн заборгованість за відсотками. Також просить стягнути судові витрати, а саме судовий збір та витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направили до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі їхнього представника, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, а тому суд провів засідання без участі відповідача.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ТОВ «Інвест Фінанс» уклали договір про надання споживчого кредиту № 3, відповідно до якого товариство надав споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався отримати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.2 договору сума кредиту складає 8700 грн, строк кредиту 30 календарних дні (п.1.3 договору), в п. 1.6 договору зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 500,05 % річних.

Згідно з п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій офрмі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з мтеою отримання кредиту.

Відповідно до п. 9.4 цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за ним.

Згідно з п. 9.10 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію, що маю таку саму юридичну силу як власноручний підпис.

Водночас із пункту 9.23 кредитного договору вбачається відсутність електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором.

Також, в додаткових угодах від 19.02.2021, 08.03.2021, 31.03.2021 про зміну умов кредитного договору № 3 заначено про продовження строку кредитування до 14.04.2021 та які також не містять підпису відповідача ОСОБА_1 .

Заявка позичальника № 3 від 17.01.2021 складена ТОВ «Фіннасова компанія «Інвест Фінанс» та оферта (пропозиція укласти електронний договір) також не містить підпису відповідача.

В листі ТОВ «Платежі Онлайн» від 14.12.2022 за № 62/2569/12 зазначено, що 17.01.2021 було успішно перераховано кошти на суму 8700 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Як вбачається з Договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Інвест Фінанс», згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з витягом з додатку № 1 до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 залишок боргу на момент відступлення права вимоги ОСОБА_1 становив 35329,68 грн за кредитним договором № 3.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 3 позичальник ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 35329,68 грн., з яких: тіло кредиту 8700 грн., по відсоткам 26629,68 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675),пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Отже із аналізу означених норм матеріального права суд робить висновок, що договір, який укладається його сторонами в електронній формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис, зокрема, у конкретному випадку позичальника (відповідача). або електронний підпис одноразовим ідентифікатором сторони, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору (позикодавцю).

З копії кредитного договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що вказаний договір не містить підпису позичальника за формою, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

Встановлено, що договір про споживчий кредит №3 від 17.01.2021 не містить електронного цифрового підпису, зокрема, у конкретному випадку відповідача або електронного підпису одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , який прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору позикодавцю ТОВ «ФК «Інвест Фінанс».

Вищевказане свідчить про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 виявив волю на укладення кредитного договору, заборгованість за яким є предметом розгляду судом цивільної справи.

Крім того, позивач, на підтвердження факту укладення відповідачем кредитного договору та виконання ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» як позикодавцем його умов в частині передачі грошових коштів позичальнику у сумі 8700 грн, надав інформаційну довідку вих№ 62/2569/12 від 14.12.2022 ТОВ «Платежі Онлайн», однак остання не відповідає критеріям належності та достовірності, яким повинні відповідати засоби доказування у цивільному процесі, з огляду на таке.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.

Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Повно та всебічно дослідивши інформаційну довідку вих.№ 62/2569/12 від 14.12.2022 ТОВ «Платежі Онлайн», суд вважає, що на підставі вказаного документа не можна встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» ОСОБА_1 грошових коштів як кредитних в сумі 8700 грн, оскільки довідка не є первинним документом та не місить даних, що дають змогу ідентифікувати особу, якій було перераховані кошти в розмірі 8700 грн., оскільки в довідці відсутні обов`язкові реквізити для здійснення відповідної банківської операції, не зазначено повний номер картки НОМЕР_2 , тобто номкр має містити усі відкриті цифри (номер рахунку), а не їх частину), що є об`єктивною перешкодою для здійснення будь-якою банківською установою такої грошової операції.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що кредитний договір не містять реквізитів банківського рахунку, на який ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» мало перерахувати кредитні кошти в сумі 8700 грн відповідачу ОСОБА_1 ..

Таким чином, додана до позовної заяви інформаційна довідка вих.№ 62/2569/12 від 14.12.2022, що завірене лише підписом уповноваженої особи і печаткою ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов саме кредитного договору.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 виявив волю на укладення кредитного договору, заборгованість за яким є предметом розгляду судом цивільної справи, а також і не надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» як позикодавцем були перераховані грошові кошти ОСОБА_1 в розмірах, що передбачені кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт виникнення заборгованості відповідача та її розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Керуючисьст.ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054ЦКУкраїни,ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 259, 263-268, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3 від 17.01.2021 в розмірі 35 329,68 грн відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджифінанс": 04112, м. Київ, вул. Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО