Справа №672/728/25
Провадження №6/672/21/25
УХВАЛА

(про залишення заяви без руху)

05 листопада 2025 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., розглянувши заяву у цивільній справі №672/728/25 ОСОБА_1

про розстрочення виконання рішення суду, встановлення способу виконання рішення суду, визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню повністю або частково,

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся 05.11.2025 року до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, встановлення способу виконання рішення суду, визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню повністю або частково, стосовно рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19.08.2025 року посилаючись на наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання вказаного рішення суду.

Суддя приходить до висновку, що подана заява не може бути розглянута судом, через неконкретизованість заявлених у ній вимог, їх суперечливість та нелогічність. З поданої заяви вбачається, що боржником було перераховано фактично всі можливі дії, які можуть бути вчинені відносно рішення суду у порядку ст.435 ЦПК України, без будь-якої аргументації щодо їх необхідності в даному випадку.

При цьому суддя враховує позиції, висловлені у п. 13 постанови ВССУ № 6 та в узагальнені, ухваленому 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де визнано правильною практику суддів, які залишали заяви подібної категорії без руху.

Залишаючи подану боржником заяву без руху, суддя звертає увагу останнього на таке.

В поданій заяві боржник мав би зазначити осіб (їх повні назви, адреси тощо), чиїх прав та інтересів стосується вирішення вказаних питань: стягувач, орган державної виконавчої служби, у разі якщо виконавче провадження уже відкрито.

Законодавець, надаючи можливість встановлення відстрочки та розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними, що нерідко призводить до ускладнень їх застосування.

Так, боржник просить суд розстрочити виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19.08.2025.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо).

Разом із тим, боржник не вказує строку такого розстрочення, розміру платежів тощо… Отже незрозумілим є умови такого розстрочення, про які просить боржник, як для суду, так і для іншої сторони у справі.

Також боржник просить встановити спосіб виконання даного рішення суду.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Разом із тим боржник не наводить жодних аргументів щодо необхідності вчинення таких дій судом, а саме встановлення способу виконання рішення суду, не вказує, які ж факти свідчать про неможливість його виконання на даний час. При цьому боржник одночасно просить розстрочити судове рішення, що саме по собі свідчить про можливість виконання судового рішення.

Також божник просить визнати виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню. Однак боржник не наводить будь-яких реквізитів та назв вказаних виконавчих документів, їх кількості (оскільки вказує їх у множині), що унеможливлює їх ідентифікацію та можливість зрозуміти про які саме виконавчі документи йде мова. Також боржник просить визнати їх такими, що не підлягають виконанню повністю або частково (тобто заявляє альтернативну вимогу), отже є незрозумілим яким же є остаточне прохання боржника.

Боржник не наводить жодних підстав, для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню повністю або частково.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам закону, є суперечливою та нелогічною, то в силу ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя вважає, що її слід залишити без руху і надати строк боржнику для виправлення вищевказаних недоліків, після чого подати на адресу суду заяву у новій редакції із виправленими недоліками. які вказані вище.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення суду, встановлення способу виконання рішення суду, визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню повністю або частково залишити без руху і надати боржнику строк для виправлення недоліків тривалістю в десять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: