Провадження № 2-н/161/2152/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

24 жовтня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Мазура Д.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» через свого представника Козлюк З.Р. звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є подання заяви з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Також відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником є ОСОБА_1 , адреса реєстрації(проживання): АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей підрозділу УДМС України у Волинській області від 23 жовтня 2025 встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований (проживає) за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, стягувачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в заяві про видачу судового наказу зазначена інша адреса місця реєстрації (проживання) ОСОБА_1 , аніж у відомостях підрозділу УДМС України у Волинській області.

Отже, враховуючи, що стягувачем подано заяву про видачу судового наказу до боржника, місце реєстрації (проживання) якого: АДРЕСА_2 , а послуги з розподілу природного газу надано стягувачем за адресою: АДРЕСА_1 , тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ст. 166 ЦПК України у випадку відмови у видачі судового наказу заявник має право звернутися з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ч. 2 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.160,161,163, 165, 166 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» з метою стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 261 ЦПК України.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур