Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

27 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судових засідань Віраг Е.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут», , адреса: вул. Загорська, 23/30, м. Ужгород Закарпатської області, до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості за утримання будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку.

Позов мотивований тим, що 28.12.2016 року між ТОВ «НАШ - ДОБРОБУТ» та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (з подальшими змінами та доповненнями).

Даний договір укладений у відповідності до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за результатами проведеного конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з п.п. 1-3 даного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги відповідно до тарифу, структури, періодичності та строків виконання. Послуга з управління полягає у забезпеченні належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Представник позивача вказує, що управитель надає послуги відповідно до ціни/тарифу, структури, періодичності та строків виконання, наведених в додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Вартість послуг становить: з 01.01.2018 року 1,7417 грн, з 01.01.2019 року 2,12 грн, з 01.01.2020 року 2,40 грн, з 01.01.2021 року 2,65 грн, з 01.01.2022 року 3,25 грн, з 01.01.2023 по даний час 3,25 грн за 1 кв. м. загальної площі майна.

Заборгованість відповідачки за спожиті житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинку та прибудинкової території будинку за адресою АДРЕСА_2 у період з 01.02.2018 по 31.12.2023 включно становить 16293,61 грн, заборгованість зі сплати 3% річних становить 1556,21 грн, заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 4430,51 грн, пеня 1835,79 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, подав письмову заяву, в якій зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідачки не заперечує щодо винесення заочного рішення судом та розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 28.12.2016 року між ТОВ «НАШ-ДОБРОБУТ» та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено Договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою (з подальшими змінами та доповненнями). Даний договір укладений у відповідності до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за результатами проведеного конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

З матеріалів справи вбачається, що вартість послуг згідно Додатку 1 до Договору від 28.12.16 року становить 1,0090 грн за 1 кв.м. загальної площі.

28.12.2017 року Додатковим договором № 1 до вказаного Договору від 28.12.2016 було внесено зміни шляхом викладення Додатку 1 до Договору у новій редакції, тобто було встановлено тариф за надання послуги у розмірі 1,7417 грн за 1 квадратний метр площі.

31.12.2018 року Додатковою угодою внесено зміни до Договору від 28.12.2016 та викладено його у новій редакції чим приведено вказаний договір у відповідність до типової форми Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що була затверджена постановою КМУ від 05.09.2018 № 712.

Згідно п. 1 Договору у редакції 31.12.2018, Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Додатком 1 до Договору у редакції 31.12.2018 року передбачений тариф у розмірі 2,76 грн за 1 квадратний метр.

30.10.2019 року Додатковою угодою до Договору у редакції 31.12.2018 викладено Додаток 1 до Договору у новій редакції, що вводиться в дію з 01.01.2020, яким встановлено тариф у розмірі 2,12 грн за 1 квадратний метр.

01.12.2020 року Додатковою угодою № 2 до Договору у редакції 31.12.2018 викладено Додаток 1 до Договору у новій редакції, що вводиться в дію з 01.01.2021р., яким встановлено тариф у розмірі 2,65 грн за 1 квадратний метр.

28.12.2021 року Додатковою угодою до Договору у редакції 31.12.2018 викладено Додаток 1 до Договору в новій редакції, що вводиться в дію з 01.01.2022, яким встановлено тариф у розмірі 3,25 грн. за 1 квадратний метр.

Відповідно до інформаційної довідки № 383014403 від 14.06.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 право власності зареєстроване за ОСОБА_1 .

Згідно з відомостями з відділу реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 1426/03.4-06 від 22.07.2025 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідачки перед позивачем за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_2 , у період з 01.02.2018 по 31.12.2023, становить 16293,61 грн основної суми заборгованості, а також 4430,51 грн інфляційних втрат , 1556,21 грн 3% річних, та пеня в розмірі 1835,79 грн, всього 24116,12 гривень.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідачки слід стягнути на користь ТОВ «Наш Добробут» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 16293,61 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Дані обставини є загальновідомими та доказуванню не підлягають.

З наданих розрахунків розміру заборгованості вбачається, що на основну заборгованість за період з 01.02.2018 по 31.12.2023 відповідачу нараховані пеня у розмірі 1835,79 грн, 3% річних у розмірі 1556,21 грн та інфляційні втрати 4430,51 гривень.

За такого, підлягають стягненню з відповідачки тільки пеня, інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на заборгованість, яка виникла до 23.02.2022.

Дослідивши долучені до позовної заяви розрахунок інфляційних збитків та розрахунок пені та 3% річних, суд встановив, що позивач здійснював дані розрахунки з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пеню, 3% річних та інфляційні втрати у розмірі, заявленому у позовних вимогах.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження частини своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, з відповідачки належить стягнути в користь ТОВ «Наш Добробут» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 гривень.

Крім того, по справі позивачем згідно договору про надання правничої допомоги від 11.09.2024 було укладено договір з адвокатським бюро «АДВОКАТСЬКА КОНТОРА Козаря», відповідно до якого ТОВ «НАШ Добробут.» повинна бути надана правова допомога, вартість якої узгоджена між сторонами. Згідно додатку № 8 від 03.07.2025 до договору про на надання юридичної допомоги від 11.09.2025, сума гонорару становить 4000 гривень.

Згідно з висновком Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачка не скористалася своїм правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яка підлягає розподілу між сторонами.

У зв`язку із наведеним суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2018 по 31.12.2023 включно 16 293,61 грн (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто три грн. 61 коп), інфляційні втрат и у розмірі 4430,51 грн (чотири тисячі тридцять грн, 51 коп), 3% річних у розмірі 1556,21 грн (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість грн. 21 коп) та пеню у розмірі 1835,79 (одна тисяча вісімсот тридцять п`ять грн 79 коп).

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» 3028,00 грн (три тисячі п`ятсот двадцять вісім грн. 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі грн 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева