Провадження № 22-ц/801/2281/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокуСправа № 127/22422/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Закерничної А.О.,

за участю сторін: боржник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №127/22422/25 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2025 року в справі за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», боржник ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги, інфляційних, 3% річних,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2025 року, яку постановила суддя Венгрин О.О. вВінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 01 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги.

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2025 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії (централізоване теплопостачання), яка виникла за період з липня 2022 року по травень 2025 року, у розмірі 3499,43 грн, інфляційні втрати 488,07 грн, 3% річних 138,50 грн, а всього 4126 грн (чотири тисячі сто двадцять шість гривень), а також 302,80 грн судового збору.

28 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування вказаного судового наказу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2025 року заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2025 року повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановлену з порушенням норм процесуального права, тому просив ухвалу судускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст.183 ЦПК України. Повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду, за відсутності доказів надсилання іншим учасникам справи не передбачено ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Встановивши, що заявником в порушення вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України не надано доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 183 ЦПК України визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення і знаходиться в параграфі 2 «Заяви з процесуальних питань» розділу ІІІ «Позовне провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як зазначено у частині четвертій цієї статті, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Разом з тим, ураховуючи викладене, апеляційний суд звертає увагу, що наказне провадження регламентоване розділом ІІ ЦПК України.

У ч. 3 ст. 167 ЦПК України зазначено, що судовий наказ може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання визначені ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (частина друга цієї статті).

Частиною третьою визначено, що заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 ст. 170 ЦПК України визначено вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про скасування судового наказу: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Докази надсилання (надання) заяви про скасування судового наказу серед вказаного переліку відсутні, як і відсутні вимоги щодо надання таких доказів в інших частинах цієї статті.

Крім цього норми цієї статті не містять вимоги долучення до заяви копії оскаржуваного судового наказу.

Із вказаного слідує, що висновок суду першої інстанції про повернення заяви про скасування судового наказу на підставі норм, визначених ст. 183 ЦПК України є помилковим, оскільки вказаною нормою передбачено вимоги до заяв з процесуальних питань в позовному провадженні.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження по своїй суті призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Водночас зі змісту ст. 171 ЦПК України не вбачається вимоги про розгляд заяви про скасування такого наказу у судовому засіданні та повідомлення заявника і боржника.

Викладене також підтверджує відсутність правових підстав для вимоги надсилання боржнику копії заяви про видачу судового наказу, надсилання стягувачу копії заяви про скасування судового наказу, адже правом на подання заперечень проти заявлених у порядку наказного провадження вимог сторони не наділені.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про повернення заяви про скасування судового наказу постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Сало Т.Б.