У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кметик Володимир Степанович, на бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими до неї документами, доходжу такого висновку

Як вбачається із змісту скарги, остання подана в порядку вимог ст. ст. 447, 448 ЦПК України Розділу VII «Судовий контроль за виконання судових рішень». Скаржник оскаржує бездіяльність державного виконавця в процесі виконання виконавчого листа №2604/26880/12, виданого 16 січня 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення із нього на користь АКБ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 359 687.48 та третейського збору.

Факт видачі виконавчого лист №2604/268880/12 від 16 січня 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва на виконання рішення третейського суду підтверджується вимогою Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, яка долучена скаржником до скарги.

Відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В силу вимог ч.1 ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із вимогами ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст.448 ЦПК України визначено, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 384 ЦПК України (в редакції станом на день видачі виконавчого лист) скарга на дії чи бездіяльність ДВС подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи вищенаведене та те, що виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м.Києва на виконання рішення третейського суду, в межах виконання якого скаржник оскаржує бездіяльність державного виконавця, суд приходить до висновку про те, що вказана справа не підсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області та підлягає передачі до Дніпровського районного суду м. Києва.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Направлення справи за підсудністю є обов`язком, а не правом суду у разі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду. Крім цього, направлення справи за підсудністю не є обмеженням у праві доступу до правосуддя, оскільки учасники справи не позбавлені можливості приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції або через уповноваженого представника, а також подавати заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…) .

Враховуючи вищевикладене, а також з метою забезпечення розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця належним судом, вважаю необхідним передати матеріали скарги на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до вимог ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст.31, 32, 447, 448 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кметик Володимир Степанович, на бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Пластова, буд. 3, м. Київ).

Передати справу на розгляд іншого суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Черніцька