Справа № 573/1579/25
Номер провадження 2/573/481/25
13 жовтня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді Терещенко О.І.
з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,
розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Річківської сільської ради Сумського району Сумської області, орган опіки та піклування Річківської сільської ради Сумського району Сумської області про позбавлення батьківських прав,
УСТАНОВИВ:
01 серпня 2025 року до суду надійшов вказаний позов, підписаний адвокатом позивача, який мотивований тим, що сторони у справі перебували у шлюбі, під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Шлюб між ними розірвано рішенням Білопільського районного суду від 22 грудня 2010 року. З 2019 року відповідачка з дитиною не проживає, не піклується про неї, не телефонує їй та не цікавилася її життям. Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з батьком, який займається її вихованням та утриманням. З позивачем також ще проживає молодша донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народжена після розірвання шлюбу між ними та відомості про батька якої у свідоцтві про народження записані зі слів матері. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04 серпня 2025 року провадження у справі відкрито та її призначено до підготовчого засідання на 12 вересня 2025 року (а. с. 23).
11 вересня 2025 року надійшов висновок органу опіки та піклування Річківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки (а. с. 39).
12 вересня 2025 року закрито підготовче засідання і справа призначена до судового розгляду по суті (а. с. 44).
Відзив на позов відповідачки та пояснення третіх осіб не надходили.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Касатська Ю.А. позов підтримали та просили його задвольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання остання відсутня, інформації щодо своєї адреси суду не надала, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їй належним чином (а. с. 48).
Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Річківської сільської ради Сумського району Сумської області Пилипенко Н.В. позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідачка покинула доньку, тривалий час нею не опікується та не забезпечує, а тому є усі підстави для позбавлення її батьківаських прав.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Річківської сільської ради Сумського району Сумської області не з`явився без повідомлення причин, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце проведення судового засідання (а. с. 59).
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, за згодою позивача та його представника проведено заочний розгляд справи.
Заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Касатську Ю.А., представника служби у справах дітей Річківської сільської ради Пилипенко Н.В., свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та неповнолітню ОСОБА_3 , повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 (а. с. 5, 7).
Рішенням Білопільського районного суду від 22 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 02 січня 2011 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 6).

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за дітьми, займається їхнім вихованням, піклується про стан їхнього здоров`я, проходить з ними планові огляди у лікарів. Доньки знаходяться на його утриманні (а. с. 8-12, 14).

Відповідно до довідки КЗ СОР «Сумський обласний академічний ліцей імені Дмитра Євдокимова» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 вересня 2024 року є ученицею 11-Б класу цього закладу. ОСОБА_1 виховує доньку самостійно. Мати, ОСОБА_2 за період навчання доньки заклад освіти не відвідувала, не була присутня на батьківських зборах, не контактувала з класним керівником та педагогами закладу освіти (а. с. 13).

За інформацією Біланівської гімназії Сумського району Сумської області ОСОБА_1 з 2019 року самостійно виховує доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дитини ОСОБА_2 школу не відвідувала, на батьківських зборах присутня не була, не цікавилася навчанням доньки та контакту з адміністрацією закладу та вчителями не підтримувала з 2019 року (а. с. 15).

З огляду на те, що ОСОБА_2 тривалий час з донькою не проживає, не приймає участі в її вихованні, матеріально не забезпечує та не підтримує ніяким чином із нею зв`язку, тому висновком органу опіки та піклування Річківської сільської ради від 28 серпня 2025 року, затвердженого виконавчим комітетом Річківської сільської ради 28 серпня 2025 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1990 року народження, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 39).

Неповнолітня ОСОБА_3 суду пояснила, що у 2019 року мати їх покинула із сестрою на батька і виїхала в невідомому напрямку. Один раз вона приїзжала у 2020 році, влаштувала сварку з батьком і викликала поліцію. Після цього приїзду вона жодного разу не бачила своєї матері, не спілкується з нею та не знає де вона проживає. Мати по телефону ніколи їм із сестрою не телефонує, ніколи не вітає їх з днем народження та іншими святами. Їх повністю утримує батько та допомогає дідусь по лініє матері. Тому вона підтримує батька і просить позбавити матір батьківських прав щодо неї.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суду пояснили, що ОСОБА_1 проживає разом з доньками ОСОБА_8 та ОСОБА_4 по сусідству з ними в с. Білани. Він піклується про них, матеріально забезпечує. Його колишня дружина та мати його дітей ОСОБА_2 з 2019 року з дітьми не проживає, не спілкується з ними, не бере участі у їхньому житті та за місцем проживання не з`являється.

Суд зазначає, що позивач за рішенням суду від 28 лютого 2011 року сплачує відповідачці аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частки свого заробітку і на теперішній час у нього заборгованість по аліментам відсутня (а. с. 65, 66 зв.).

Але як повідомли суду позивач та його донька ОСОБА_10 аліменти відповідачка витрачає на себе і ці кошти доньці не надає.

За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 03 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 , не є порушником військового обліку, в розшуку не перебуває (а. с. 65 зв.).

Указане свідчить, що мета звернення з цим позовом до суду позивача є захист законних прав та інтересів неповнолітньої дитини.

Частиною 1 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав, жорстоко поводяться з дитиною, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 зазначеного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно із ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява №31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Аналізуючи перелічені вище докази та норми законів, що регулюють правовідносини між сторонами у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки вона свідомо самоусунулася від виховання дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, не спілкується з нею, після того, як поїхала від доньки, жодного разу не телефонувала їй, не відвідувала, матеріально не забезпечує, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не приймає участі в її вихованні, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не має бажання налагоджувати стосунки з нею.

Враховуючи викладене, у якнайкращих інтересах дитини, з метою забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є благополучним, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Також суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки, незважаючи на те, що така вимога не була заявлена позивачем.

Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання доньки ОСОБА_3 шляхом перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Також необхідно зобов`язати позивача ОСОБА_1 в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити на ім`я ОСОБА_3 особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору на користь держави.

Також стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають понесені ними судові витрати у сумі 1211 грн 20 коп по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), треті особи: Служба у справах дітей Річківської сільської ради Сумського району Сумської області (41832, Сумська область, Сумський район, с. Річки, вул. Центральна, буд. 6, ), орган опіки та піклування Річківської сільської ради Сумського району Сумської області (41832, Сумська область, Сумський район, с. Річки, вул. Центральна, буд. 6, ) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 серпня 2025 року, шляхом перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Зобов`язати ОСОБА_1 в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили відкрити на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачкою до Білопільського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 14 жовтня 2025 року.

Суддя