Справа № 710/1209/25
Провадження № 2/710/720/25
УХВАЛА

14.10.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Щербак О.В.,

у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

АТ «ТАСКОМБАНК», від імені якого діє представник Рудницький Юлій Ігорович, звернулось до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № від 29.11.2019 в сумі 68 024,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Відповідачу згідно умов договору кредиту надано кредит 46655,00 гривень, дата закінчення кредитного договору 29.11.2022. Кредит надано безготівковим шляхом. АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу. Кредит відповідач отримав шляхом безготівкового перерахування коштів.

На підставі Договору факторингу, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідач не виконав умови кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 68 024,53 гривень, з яких : 40499,40 гривень заборгованість по тілу кредиту; 3,69 гривень заборгованість по річним процентам; 27 521,44 гривень заборгованість по щомісячним процентам.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника.

ОСОБА_1 , у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Нормами ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими або електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування вимог заявник зокрема зазначає, що 29.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №.

Відповідно до долучених до позову доказів, 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016.

Разом із тим, із наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити перехід права вимоги за договором № від 29.11.2019 до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 07.10.2016, який згідно п. 9.2 діє протягом року, та який відповідно укладений раніше кредитного договору.

Крім того, до матеріалів справи додано витяг з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 02.12.2019, проте сам Договір не надано.

Таким чином, ураховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, позивач мав би довести обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, зокрема те, що право вимоги за кредитним договором № від 29.11.2019 перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК».

За вказаних обставин, суд пропонує заявнику надати до суду докази, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали, надати суду докази, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Розгляд справи відкласти на

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щербак