Справа № 338/564/25
Провадження № 22-з/4808/99/25
Головуючий у 1 інстанції Решетов В.В.
Суддя-доповідач Мальцева
23 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мальцевої Є.Є.
суддів: Луганської В.М., Девляшевського В.А.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Буя Богдана Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Буя Богдана Володимировича, на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 7309201 від 25.11.2023 року в загальному розмірі 50223 грн, із яких: 15000 грн - заборгованість за основним боргом (сумою кредиту), 35223 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» 2422,4 грн витрат по сплаті судового збору та 3000 грн на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Буй Б.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буя Б.В. задоволено частково.

Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2025 року змінено в частині стягнення суми заборгованості за відсотками і визначення загальної суми заборгованості.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитом задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 7309201 від 25.11.2023 року в загальному розмірі 34 725 грн із яких: 15000 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом, 19 725,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 25.07.2024 року по 19.11.2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» 1671,18 грн витрат по сплаті судового збору та 2070 грн на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1129,23 рн..

17 жовтня 2025 року надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Буя Б.В. про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення 12 000 грн витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

До заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявником суду надано Договір про надання правничої допомоги №01/08-1 від 01 серпня 2025 року року, Акт прийому-передачі наданих послуг від 15 жовтня 2025 року.

Заперечень проти заяви, клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу до апеляційного суду ніким з учасників справи не подано.

Відповідно до правил ч.4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20.

Представником скаржника - адвокатом Буй Б.В. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу було вказано в апеляційній скарзі, зазначено орієнтований розмір витрат на правову допомогу в сумі 12 000 грн, саму заяву з додатками подано у визначений законом строк, а також надано докази направлення матеріалів заяви іншим учасникам справи. Відтак, заява про ухвалення додаткового рішення подана в визначений законом строк, і заявником не порушено порядок, визначений ст. 141 ЦПК України.

Згідно з вимогами статті 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Буй Б.В. надано суду копію Договору про надання правничої допомоги №01/08-1 від 01 серпня 2025 року(Т.2 а.с.163), копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 15 жовтня 2025 року (Т.2 а.с.162), копію ордера на надання правничої допомоги від 04 серпня 2025 року №1389136 (т.2 а.с.161).

П. 2.1 Договору передбачено, що Буй Б.В. надає послуги Вільчак М.І. з представництва її інтересів в суді апеляційної інстанції, складання проектів процесуальних документів по справі №338/564/25 , подання клопотань, апеляційної скарги, тощо.

П. 4.1. Договору встановлено плату за надання послуг, яких: 1 000 грн- година консультування; 11 000 грн- підготовка апеляційної скарги; 1 500 грн- підготовка процесуальних документів; 2 500 грн- засідання в режимі відео конференції.

Згідно з актом прийому передачі наданих послуг від 15 жовтня 2025 року загальна вартість наданих ОСОБА_1 послуг адвокатом Буй Б.В. становить 12 000 грн, яка складається з: 1 000 грн- консультація; 12 000 грн підготовка та подання апеляційної скраги.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Буй Б.В. представляв ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, ним подана апеляційна скарга, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції засідання не проводились, розгляд справи відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України»).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на професійну правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Беручи до уваги обсяг наданої правої допомоги адвокатом при розгляді справи в апеляційній інстанції, відповідність їх критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, колегія суддів приходить до висновку, що відшкодування витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн є доведеним і обгрунтованим.

У відповідності до правил статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу відповідачки задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено, позовні вимоги задоволені у сумі 34 725 грн із заявленої суми 50 223 грн (що становить 69 %), тому пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (31 %) з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає відшкодуванню сума 3720 грн ( 12 000 грн* 31 %) понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, а також за відсутності заперечень з боку учасників справи стосовно співмірності заявленої суми обсягу виконаних робіт з надання правничої допомоги, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Буя Б. В. про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 271, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Буя Богдана Володимировича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 3720 (три тисячі сімсот двадцять) грн понесених витрат на правову допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 23 жовтня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.М.Луганська

В.А.Девляшевський