Провадження № 2/752/8041/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02.10.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулаяс у суд з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 21 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів шляхом складання боргової розписки, згідно умов якої позичальник взяв у позивачки позику у розмірі 17 500,00 долларів США з відсотками, що складають 18% від суми позики (що еквівалентно 3 150,00 доларів США), строком до 01.01.2025 року. Позивачка неодноразово зверталася до позичальника з проханням добровільно повернути суму боргу, однак на прохання відповідач не реагує. 22 квітня 2025 року позивачка направила відповідачу за місцем проживання цінним листом з описом вкладення вимогу про досудове врегулювання спору, проте вимога не була отримана відповідачем. Станом на дату подання позову заборгованість перед ОСОБА_1 на підставі розписки не погашена.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою від 21.10.2024 року в розмірі 20 650,00 доларів США та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 849,09 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року задоволена заява про забезпечення позову. Постановлено вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, в межах суми позовних вимог - 863 789.50 грн., які знаходяться на рахунках в банківських установах України, відкритих на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), крім грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_2 , накладення та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів шляхом складання боргової розписки, згідно умов якої позичальник взяв у позивачки позику у розмірі 17 500,00 долларів США з відсотками, що складають 18% від суми позики (що еквівалентно 3 150,00 доларів США), строком до 01.01.2025 року.

Сторона позивача вказує на те, що у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань щодо повернення коштів за договорами позики виникла заборгованість.

Станом на 05.06.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 21 жовтня 2024 року складає 20 650,00 доларів США, з яких 17 500,00 доларів США неповернута позика та 3 150,00 доларів США відсотки за користування коштами.

З позову вбачається, що станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 21 жовтня 2024 року в розмірі 20 650,00 доларів США, з яких 17 500,00 доларів США неповернута позика та 3 150,00 доларів США відсотки за користування коштами.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 8 637,90 грн

Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за борговою розпискою від 21.10.2024 року в розмірі 20 650,00 доларів США та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 849,09 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: