Справа № 703/2164/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Волосовського В.В.

за участю секретаря судових засідань Похітон Я.О.

представників позивача Петренко С.О., Возного С.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів - адвоката Примака В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

встановив:

17 квітня 2025 року Смілянська міська рада Черкаської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачів в рівних частинах безпідставно збережені кошти в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 року у розмірі 358 262,48 грн., три проценти річних в сумі 22 865,94 грн. та встановлений індекс інфляції у розмірі 2 401,86 грн., а також стягнути з них понесені позивачем судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідно до договору (біржової угоди) купівлі-продажу майнового комплексу виробничої бази від 28.12.1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили в рівних частках кожний майновий комплекс виробничої бази, що являє собою цегляний склад, цегляний склад-прибудову, оцинкований навіс та цегляну уборну, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

15.12.2009 року між Смілянською міською радою, з однієї сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як фізичними особами-підприємцями, з іншої сторони, було укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір) площею 0,6159 га за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний договір оренди 15.12.2009 було зареєстровано Смілянським міським відділом Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №15 та проставлено відповідну відмітку у самому договорі оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 8 Договору цей договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 120 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

24.09.2019 року листом-повідомленням № 129/3-1 управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста повідомило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що 15.12.2019 року закінчується укладений договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 та запропоновано їм звернутися в центр надання адміністративних послуг щодо його поновлення або повідомити про подальші дії відносно вказаної земельної ділянки.

Рішенням Смілянської міської ради №12-45/VII від 18.02.2016 року «Про перейменування вулиці Куйбишева» було перейменовано вулицю Куйбишева на вулицю Складську.

Позивач вказує, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не виявили бажання поновити договір оренди, з будь-якими заявами щодо поновлення договору оренди або будь-якими іншими заявами відносно земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0029 площею 0,6159 га за адресою АДРЕСА_1 не зверталися, рішення міською радою з вказаних питань не приймалися.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.02.2025 № НВ-025 земельна ділянка площею 0,6159 з кадастровим номером :06:002:0029 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до інформації Фінансового управління виконавчого комітету Смілянської міської ради за період з 15.12.2019 року по 24.03.2025 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 платежі з орендної плати за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 до бюджету Смілянської міської територіальної громади не надходили.

У зв`язку з ухиленням відповідачів з 15.12.2019 року (часу закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки) від укладення договору оренди та відповідно сплати орендної плати, Смілянська міська рада не отримала кошти, які б мала отримати як орендну плату від відповідачів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0029 площею 0,6159 га за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачі безпідставно зберегли у себе кошти за користування земельною ділянкою.

Згідно витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 05.04.2024 №НВ-024 та від 04.03.2025 №НВ-025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0029 становить 2 261 806,48 грн. та 2 532 202,90 грн. відповідно.

На переконання сторони позивача, оскільки договір оренди земельної ділянки площею 0,6159 га за адресою АДРЕСА_1 укладений 15.12.2009 року закінчився 14.12.2019 року, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після його закінчення і на час подачі позову продовжують користуватися земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029 за адресою: АДРЕСА_1 та у зв`язку з не укладенням відповідачами по справі до часу подачі позову договору оренди земельної ділянки та несплатою орендної плати за користування цією земельною ділянкою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно зберегли у себе кошти за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 у розмірі 358 262,48 грн.

Вказане стало підставою для звернення Смілянської міської ради до суду із наведеним позовом, в якому остання просить суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах безпідставно збережені кошти в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 року у вказаному розмірі. Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просив стягнути з відповідачів в рівних частках суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 2 401,86 грн. та три проценти річних в сумі 22 865,94 грн.

Ухвалою судді від 02 травня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 26 травня 2025 року. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

26 травня 2025 року підготовче судове засідання по справі було відкладено на 30 червня 2025 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 в судове засідання.

30 червня 2025 року підготовче судове засідання по справі було відкладено на 14 липня 2025 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 про надання часу на ознайомлення з матеріалами справи.

14 липня 2025 року підготовче судове засідання по справі було відкладено на 06 серпня 2025 року за клопотанням відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання часу для мирного врегулювання спору.

06 серпня 2025 року підготовче судове засідання по справі було відкладено на 18 вересня 2025 року за клопотанням представника відповідачів адвоката Примака В.А., в зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні.

16 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідачів адвоката Примака В.А. надійшов відзив на позов, в якому викладено заперечення сторони відповідачів проти заявлених вимог та заявлено клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов у цивільній справі № 703/2164/25 за позовом Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів. Одночасно із відзивом представником відповідачів - адвокатом Примаком В.А. подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідачів про продовження строку для подання відзиву на позов - відмовлено, відзив повернуто представнику відповідачів без розгляду та відмовлено представнику відповідачів у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 09 жовтня 2025 року.

У судовому засіданні 09 жовтня 2025 року представник позивача Петренко С.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвокат Примак В.А., в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не погоджуючись із розрахунком позивача щодо несплаченої відповідачами орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 року, як безпідставно збережених останніми коштів за користування вказаною земельною ділянкою. Вважає, що за користування вказаною земельною ділянкою відповідачами за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2023 року позивачем значно завищено позовні вимоги, а саме на 128426 грн. 96 коп.

Вказане твердження обґрунтовано тим, що на переконання представника відповідачів, позивачем не надано відомостей про нормативно-грошову оцінку означеної земельної ділянки за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2023 року, та безпідставно здійснено нарахування за минулі періоди на підставі нормативно-грошової оцінки за 2024 рік, тобто вважає такі розрахунки завищеними. На обґрунтування вказаних обставин, представником відповідачів, в якості додаткових письмових пояснень, приєднано до матеріалів справи власний розрахунок заборгованості.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали позицію свого представника адвоката Примака В.А.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно договору (біржової угоди) купівлі-продажу майнового комплексу виробничої бази від 28 грудня 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками майнового комплексу виробничої бази, що являє собою цегляний склад, цегляний склад-прибудову, оцинкований навіс та цегляну уборну, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15-16)

Згідно рішення Смілянської міської ради № 12-45/VII від 18 лютого 2016 року, вулицю Куйбишева перейменовано на вулицю Складську (а.с.26).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 416115664 від 04 березня 2025 року відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: АДРЕСА_1 , у вказаному реєстрі відсутні (а.с. 17).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 05.02.2025 року земельна ділянка площею 0,6159 з кадастровим номером :06:002:0029 за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована в Державному земельному кадастрі та належить до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобнихі допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема з енергогенеруючим блоком. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24 травня 2017 року (а.с.27-36).

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки від 15 грудня 2009 між Смілянською міською радою та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як фізичними особами-підприємцями, було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,6159 га за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний договір оренди 15 грудня 2009 року було зареєстровано Смілянським міським відділом Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №15 та проставлено відповідну відмітку у самому договорі оренди земельної ділянки (а.с. 18-22).

Відповідно до п. 8 Договору оренди цей договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 120 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно листа-повідомлення № 129/3-1 від 24 вересня 2019 року управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста повідомило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що 15 грудня 2019 року закінчується укладений договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 та запропоновано їм звернутися в центр надання адміністративних послуг щодо його поновлення або повідомити про подальші дії відносно вказаної земельної ділянки (а.с. 23).

Як стверджує позивач та не спростовано відповідачами, останні не виявили бажання поновити договір оренди, з будь-якими заявами щодо поновлення договору оренди або будь-якими іншими заявами відносно земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0029 площею 0,6159 га за адресою АДРЕСА_1 не зверталися, рішення міською радою з вказаних питань не приймалися.

Так, згідно повідомлення управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста № 118/3 від 31 березня 2025 року вбачається, що звернень від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі чи інших заяв які б стосувались оформлення права користування земельною ділянкою площею 0,6159 га, кадастровий номер 0:06:002:0029 під майновим комплексом виробничої бази по АДРЕСА_1 не надходило. Рішення міською радою з зазначених питань не приймалися (а.с. 25).

Відповідно до інформації Фінансового управління виконавчого комітету Смілянської міської ради № 87 від 24 березня 2025 року, за період з 15 грудня 2019 року по 24 березня 2025 року від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 платежі по орендній платі за користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , до бюджету Смілянської міської територіальної громади не надходили (а.с.40).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власників об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного Кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного Кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно зі статтями 122 - 124 Земельного Кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Водночас, відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постановах від 15.12.2021 у справі № 924/856/20, від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18 лише власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного Кодексу України, статті 1212 Цивільного Кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, від 10.10.2022 у справі №922/1336/21, від 09.12.2021 у справі №922/4264/20.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відтак, ухилення відповідача від обов`язкової сплати орендної плати за користування землею є підставою для застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15, № 922/5468/14, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій, сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 року в справі № 922/519/20.

Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Статтею 20 цього ж Закону наголошено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Враховуючи вище викладене земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029 була сформована ще до 2013 року, а інформація про неї була внесена до Державного земельного кадастру 27.09.2017, а відповідно у Смілянської міської ради є усі правові підстави для звернення до суду з даною позовною заявою.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 28.06.2023 в справі №726/349/21 та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 в справі № 646/4738/19.

Що стосується права власності Смілянської міської ради на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, то відповідно Конституції України одним із фундаментальних принципів конституційного ладу держави, визначено саме гарантування права власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Із уведенням у дію 01.01.2002 нового ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, про що зазначено у частині 2 статті 83 ЗК України.

Отже, принцип розмежування земель державної і комунальної власності відображено у положеннях ЗК України, який, зокрема, полягає у визнанні пріоритету належності земель у межах населеного пункту відповідній територіальній громаді. Тобто всі землі у межах населеного пункту вважаються такими, що із 01.01.2002 перебувають у комунальній власності, крім земель, належність яких державі або приватним власникам зафіксована у ЗК України.

Законом України від 05.02.2004 № 1457-IV «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (втратив чинність 01.01.2013 на підставі Закону № 5245-VI) було визначено правові засади розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку матеріально-фінансової бази місцевого самоврядування.

Статтею 5 цього Закону було визначено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Водночас при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються: усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності; земельні ділянки за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти комунальної власності; землі запасу, які раніше були передані територіальним громадам сіл, селищ, міст відповідно до законодавства України; земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що є спільною власністю територіальної громади та держави (стаття 7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності»).

Із 01.01.2013 набув чинності Закон № 5245-VI, за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: земельні ділянки на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, а також всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Пунктом 6 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 5245-VI визначено, що «у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, а надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються у межах населених пунктів - міськими радами.

Враховуючи положення Конституції України, ЗК України і пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 5245-VI, Смілянська міська рада є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, оскільки вказана ділянка розташована в межах населеного пункту - м. Сміла, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на неї.

Даному висновку відповідає також положення пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI відповідно до яких державна реєстрація речових прав на земельні ділянки … здійснюється в порядку, встановленому законом, що з урахуванням змісту пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VI лише визначає порядок державної реєстрації права, однак не змінює моменту, з якого земля вважається комунальною власністю відповідних територіальних громад в силу закону.

Водночас відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наведено дефініцію поняття «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якою державна реєстрація - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація не є підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності із фактом його державної реєстрації не можна.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 12.05.2020 у справі №911/488/18 та від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 та постанові від 16.11.2022 року в справі № 922/519/20.

Таким чином, Смілянська міська рада є власником вказаної земельної ділянки в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 року у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.

При цьому з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до договору (біржової угоди) купівлі-продажу майнового комплексу виробничої бази від 28 грудня 1999 року є власниками майнового комплексу виробничої бази, що являє собою цегляний склад, цегляний склад-прибудову, оцинкований навіс та цегляну уборну, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тому саме з цього часу відповідачі стали фактичними користувачами земельної ділянки площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029 по АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що строк дії договору оренди земельної ділянки площею 0,6159 га за адресою АДРЕСА_1 укладений 15 грудня 2009 року закінчився 14 грудня 2019 року, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після його закінчення, і на час розгляду справи в суді, продовжують користуватися земельною ділянкою, на якій розташоване належне їм нерухоме майно, не сплачуючи коштів за користування нею, тому останні є фактичними користувачами спірної земельної ділянки, які без достатньої правової підстави за рахунок Смілянської міської ради - власника земельної ділянки, зберегли у себе кошти, які мали сплатити за користування нею, тому зобов`язані повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Щодо розміру безпідставно збережених коштів які підлягають стягненню з відповідачів в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 року суд зазначає наступне.

Так, рішенням Смілянської міської ради від 26.07.2007 №16-14/V затверджено Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Сміла (далі Положення) та затверджено коефіцієнти для нарахування орендної плати за земельні ділянки для окремих користувачів (а.с.36-42). Відповідно до п. 2.4 Положення розмір річної орендної плати за земельну ділянку розраховується в залежності від виду користування земельною ділянкою за формулою: О = ГО х К1, де: О річна орендна плата; ГО грошова оцінка земельної ділянки; К1 коефіцієнт для нарахування орендної плати (а.с. 68-74).

Рішеннями Смілянської міської ради №21-15/VI від 29.03.2012 року та №37-20/VII від 26.01.2017 року внесено зміни до рішення Смілянської міської ради від 26.07.2007 №16-14/V та викладено в новій редакції таблицю коефіцієнтів для нарахування орендної оплати за земельні ділянки для окремих видів користування (а.с.75-76, 77-78).

Рішенням міської ради №102-4/VII від 25.06.2019 року встановлено ставки земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік в адміністративних межах Смілянської міської ради (а.с.41-42).

Пунктом 2 вказаного рішення визначено, що розрахунок розмірів орендної плати за земельні ділянки комунальної власності проводиться згідно з Положенням про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Сміла, тобто застосовуються коефіцієнти, визначені рішенням від 26.01.2017 №37-20/VII.

Рішеннями Смілянської міської ради № 16-3/VIII від 09.06.2021 року та №50-76/VІІІ від 26.10.2022 року внесено зміни до рішення Смілянської міської ради від 26.07.2007 №16-14/V та викладено в новій редакції таблицю коефіцієнтів для нарахування орендної оплати за земельні ділянки для окремих видів користування (а.с.43-44, 45-46).

Відповідно до даних рішень міської ради для розрахунку орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029 застосовується коефіцієнт у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Смілянської міської ради №103-1/VII від 11.07.2019 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Сміла» було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Сміла та базову вартість 1 кв.м землі, що становить 193,47 грн./м2. Нормативна грошова оцінка земель міста Сміла вводиться в дію з 01.01.2020 та підлягає щорічній індексації відповідно до чинного законодавства (а.с. 47-48).

Означене рішення Смілянської міської ради №103-1/VII від 11.07.2019 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Сміла» було оприлюднене в газеті «Сміла» від 12.07.2019 року №30 (1174) (а.с.49-51).

Згідно витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 05.04.2024 №НВ-024 та від 04.03.2025 №НВ-025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0029 становить 2 261 806,48 грн. та 2 532 202,90 грн., відповідно (а.с.52,53).

Згідно розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у розмірі неплаченої орендної плати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , розмір несплаченої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 року становить 358 262,48 грн.(а.с. 54-56).

Щодо застосування при здійсненні вказаного розрахунку безпідставно збережених коштів витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-024 від 05.04.2024 року для проведення розрахунку, позивач посилається на те, що чинне земельне законодавство, в тому числі ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі. При цьому, витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі «реального часу», тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. А відповідно Смілянською міською радою для проведення розрахунку безпідставно збережених коштів правомірно було застосовано витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 05.04.2024 №НВ-024.

Разом з тим, суд відхиляє доводи сторони відповідача, що при розрахунку суми безпідставно збережених відповідачами коштів за користування вказаною земельною ділянкою за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2023 року позивачем значно завищено позовні вимоги, а саме на суму 128426 грн. 96 коп., з огляду на наступне.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 289.3 ст. 289 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 285.1. ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2. ст. 285 ПК України).

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (ч. 3 ст. 23 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель»).

Згідно п. 20 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі відсутності в Державному земельному кадастрі відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що унеможливлює автоматичну видачу витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок із використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру, такий витяг оформляється протягом трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви із наявної технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за підписом працівника відповідного територіального органу Держгеокадастру, до посадових обов`язків якого належить надання зазначених витягів.

Відповідно до підпункту 45 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку.

Враховуючи викладене, єдиним документом, який підтверджує нормативну грошову оцінку відповідної земельної ділянки є витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру. Жодна інша організація або особа не наділена повноваженнями на визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок та видачу відповідних документів.

Таким чином, Смілянською міською радою для проведення розрахунку безпідставно збережених коштів правомірно було застосовано витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-024 від 05.04.2024 року.

Відповідно до положень статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру (ч. 3 ст. 23 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель», п. 20 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147), а не жодною іншою установою чи організацією, тому, керуючись ст. 78 ЦПК України, суд вважає наданий в якості додаткових письмових пояснень власний розрахунок, здійснений представником відповідачів, який приєднано до матеріалів справи недопустимим доказом, оскільки він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Відтак, доводи сторони відповідача в цій частині доводів є явно необґрунтованими з огляду на законодавство та усталену судову практику.

Враховуючи те, що інших належних і допустимих доказів нормативної грошової оцінки земельної ділянки, окрім витягу №НВ-024 від 05.04.2024 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, поданого Смілянською міською радою, матеріали цивільної справи не містять, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено іншого розміру безпідставно збережених коштів, аніж той, що заявлений Смілянською міською радою.

При цьому ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачений процесуальний обов`язок сторони відповідача довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачі не надали доказів сплати орендної плати за використання зазначеної земельної ділянки за період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2025 року, не спростували належними та допустимими доказами здійснений позивачем розрахунок, не надали свого обґрунтованого та підтвердженого відповідними доказами контррозрахунку суми безпідставно збережених коштів.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 після закінчення строку дії договору оренди землі від 15 грудня 2009 року продовжують користуватися земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташоване належне їм нерухоме майно - майновий комплекс виробничої бази, у зв`язку з не укладенням відповідачами справі нового договору оренди земельної ділянки та несплатою орендної плати за користування цією земельною ділянкою, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 безпідставно зберегли у себе кошти за період з 01.01.2020 року по 31.03.2025 року у розмірі 358 262,48 грн.

Відповідачами не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у виді несплаченої орендної плати.

Натомість, перевіривши наданий позивачем розрахунок суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за вказаний період відповідно до заявленого позивачем та дослідженого судом розрахунку складає 358 262,48 грн., тому ця сума підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Відтак, враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено правомірність здійсненого нарахування та розмір заявлених до стягнення коштів, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у заявленому розмірі.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання в вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Суд погоджується з розрахунками сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви (а.с. 57-59).

Таким чином, з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Смілянської міської ради в рівних частках слід стягнути три проценти річних в сумі 22 865,94 грн. та встановлений індекс інфляції у розмірі 2 401,86 грн.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, обраний позивачем спосіб захисту є належним та ефективним, а тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з повним задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір у розмірі 5752 грн. 95 коп., який був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 259,263-265, 282, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити повністю.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Смілянської міської ради Черкаської області безпідставно збережені кошти в розмірі несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6159 га з кадастровим номером :06:002:0029, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2025 року у розмірі 358 262 грн. 48 коп., три проценти річних в сумі 22 865 грн. 94 коп., встановлений індекс інфляції у розмірі 2 401 грн. 86 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 5752 грн. 95 коп., а всього 389 283 (триста вісімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 23 (двадцять три) коп., тобто по 194 641 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот сорок одній) грн. 62 (шістдесят дві) коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Смілянська міська рада, адреса: вул. Незалежності, буд. 37, м. Сміла Черкаського району Черкаської області, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: В. В. Волосовський