Провадження № 2-н/638/4416/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., розглянувши заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороб?єві гори» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

УСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що на балансі й обслуговуванні ОСББ «Вороб?єві гори» перебуває багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 . Станом на 10.10.2025 року у боржника наявна заборгованість за договором від 11.02.2015 року № 75 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» за період з 01.08.2025 по 31.08.2025 в загальному розмірі 9390.33 грн.

Суддя, ознайомившись з поданою заявою, долученими матеріалами, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з боржника ОСОБА_1 заборгованості, складений головою правління ОСББ «Вороб?єві гори» Мрічко В.Д., однак вищезазначений розрахунок містить лише загальну суму заборгованості з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій 9390.33 грн, електропостачання -0.00 грн, холодного водопостачання та водовідведення 0.00 грн, теплопостачання 0.00 грн, періодом заборгованості зазначений період з 01.08.2025 року по 31.08.2025 року. Тобто, як вбачається із наданого розрахунку зазначена заборгованість виникла за один календарний місяць року серпень 2025 року.

Тоді як п.п.1.2, 1.3 договору від 11.02.2015 року № 73 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» визначено, що виконавець надає послуги на підставі затвердженого внеску (тарифу) у відповідності з діючими нормами по утриманню житлового фонду із розрахунку 8 грн. на 1м. кв. загальної площі. Размір щомісячної плати за надані послуги на дату підписання договору складає 151.20 грн.

Разом із тим, заявником суду не надано документів на підтвердження виникнення у боржника заборгованості саме у заявленому розмірі. З огляду на викладене, правильність і безспірність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги не підтверджена належними, допустимими та достатніми письмовими доказами.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, приймаючи до уваги, що ОСББ «Вороб?єві гори» до заяви про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують правильність та безспірність розрахунків заборгованості по кожній з наданих послуг, а суд позбавлений можливості самостійно визначити правильний розрахунок, із матеріалів заяви та доданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктів 1, 8 ч.1 ст.165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення до суду з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 164, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вороб?єві гори» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявникові, що внесена сума судового збору не повертається, однак у разі пред`явлення позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.І.Теслікова