БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1343/25
Провадження № 2/497/989/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд заяви про забезпечення позову

27.10.25 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому засідання в залі суду в м. Болград заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом (який був визнаний судом первісним) ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Болградської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування в особі Болградської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Питання про прийняття зустрічного позову було вирішено ухвалою суду від 06.10.2025 року, якою зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування в особі Болградської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю - прийнято до розгляду та об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування в особі Болградської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з батьком.

Проголошено перерву в підготовчому засіданні на узгоджену зі сторонами дату і час: 10:00 година 19.11.2025 року.

Роз`яснено сторонам, що:

Відповідач за зустрічним позовом має право подати відзив протягом 15 (п`ятнадцяти) днів із дня вручення ухвали, копію відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинні надіслати (надати) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач за зустрічним позовом має право подати до суду відповідь на відзив протягом 5 (п`яти) днів із дня отримання останнього, копію відповіді на відзив та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинні надіслати (надати) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач за зустрічним позовом має право подати до суду заперечення на відповідь на відзив протягом 5 (п`яти) днів із дня отримання останнього, копію заперечень на відповідь на відзив іншим учасникам справи повинні надіслати (надати) одночасно з надісланням (наданням) заперечень на відповідь на відзив до суду, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Треті особи за зустрічним позовом мають право подати пояснення щодо позову протягом 15 (п`ятнадцяти) днів із дня отримання останнього, копію пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинні надіслати (надати) одночасно з надісланням (наданням) пояснення до суду.

Відповіді учасників справи повинні бути надіслані (надані) одночасно з надісланням (наданням) відповіді до суду, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зобов`язано Болградську міську раду Одеської області в особі Органу опіки та піклування надати суду відповідний висновок у строк до 17.10.2025 року щодо доцільності (недоцільності) визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком чи з матір`ю дитини (т.2 а.с.15-17).

23.10.2025 року відповідачем за первісним позовом - позивачем за зустрічним позовом подано заяву про забезпечення позову (т.2 а.с.26-51), якою просить:

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , передавати та забезпечувати побачення і спілкування (контакт) малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожну неділю місяця з 10 години до 17 години, з матір`ю ОСОБА_1 , без участі батька та інших осіб, з можливістю ОСОБА_1 забирати дитину до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , передавати та забезпечувати побачення і спілкування (контакт) малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 , без участі батька та інших осіб, з можливістю забирати дитину до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на період святкових днів, канікул дитини, а саме на день народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 12 години до 17 години, друга половина осінніх, зимових, весняних, літніх шкільних канікул з 10:00 год першого дня вказаного періоду до останнього дня вказаного періоду, без присутності батька, з повідомленням ОСОБА_2 про місце перебування ОСОБА_3 під час реалізації матір`ю права на контакт з дитиною.

В обґрунтування цієї заяви, заявник ОСОБА_1 стверджує, що рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області від 09.09.2025 за № 325 «Про визначення графіку зустрічей матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » визначено графік зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з її малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на першу та третю неділю місяця з 10:00 години до 17:00 години.

Попередньо до винесення цього рішення відбулося засідання комісії в серпні, де приймали участь вона та її колишній чоловік ОСОБА_6 та було оголошено, що буде рекомендовано визначити саме такий графік.

ОСОБА_2 не виконує вищевказане рішення.

ОСОБА_2 неодноразово не забезпечував їй у визначені рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області дні побачення з донькою, що підтверджується відповідним листуванням, а саме заявами на ім`я міського голови, поліції.

Так, за вересень - жовтень вона намагалась побачити свою доньку 07.09.2025,21.09.2025 та 05.10.2025, 20.10.2025, в дні, які попередньо були визначені комісією, а в подальшому затверджені відповідним рішення.

Зазначає, що з того часу, як ОСОБА_6 безпідставно забрав в неї дитину, вона намагається зустрітися з донькою, однак її колишній чоловік кожного разу чинить перешкоди.

З боку ОСОБА_2 так і продовжуються перешкоди у її спілкуванні з донькою, а саме 07.09.2025 він взагалі не вийшов з будинку, а 21.09.2025 та 05.10.2025, 20.10.2025 в час, який був визначений їй для зустрічі з дитиною, ОСОБА_6 на її очах увозить дитину, нічого не пояснюючи, погрожуючи.

Кожного разу у день, коли вона приїжджала для зустрічі зі своєю донькою, ОСОБА_2 разом з дитиною на машині їхав з дому, тобто жодним чином не сприяючи зустрічам матері та дитини, що підтверджено відповідним відеозаписами.

Також кожного разу ОСОБА_2 висловлюється на її заявника адресу нецензурною лайкою.

На думку заявника, з урахуванням забезпечення дитині побачення з матір`ю та найкращих інтересів дитини, просить задовольнити заяву про забезпечення позову та зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , передавати та забезпечувати побачення і спілкування (контакт) малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожну неділю місяця з 10 години до 17 години, та на період святкових днів, канікул дитини з матір`ю ОСОБА_1 , без участі батька та інших осіб, з можливістю забирати дитину до місця свого постійного проживання.

Суд звертає увагу, що в даній справі на розгляді перебуває два позови: первісний ОСОБА_2 та зустрічний позовом ОСОБА_1 .

Заяву про забезпечення позиву подано відповідачем ОСОБА_1 , а відтак суду не зрозуміло, і в заяві не зазначено, який із двох позовів ініціатор цієї заяви просить забезпечити.

Положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заява про забезпечення позову надійшла до суду 23 жовтня 2025 року, та оскільки останній день строку визначеного ч. 1ст. 153 ЦПК України припадає на вихідний день, в силу положень ст. ст. 122, 123, 124 ЦПК України, останнім днем строку розгляду заяви є 26.10.2025.

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались.

Ознайомившись з вимогами позивача за первісним позовом та вимогами позивача за зустрічним позовом, доводами заявника, викладеними в заяві про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 N ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Про необхідність досягнення справедливого балансу йдеться в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Інститут забезпечення позову спрямований на захист прав та інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили, а отже не може перешкоджати реалізації його прав.

Аналогічний висновок викладено Верховним судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 1512/3763/2012 (провадження № 61-16924 св 20).

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В обґрунтування обраного виду забезпечення позову позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 посилалася на необхідність забезпечення контакту матері з малолітньою донькою, оскільки втрата такого контакту може ускладнити виконання остаточного рішення суду у справі.

Предметом заявленого зустрічного позову є визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, статтею 159 Сімейного кодексу (СК) України передбачено: якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Системний аналіз норм процесуального та матеріального права дає підстави стверджувати, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення графіка зустрічей із дитиною, по суті, може вирішити спір, який ініційовано окремо.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду (ВС) у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (КЦС) від 6 грудня 2018 року у цивільній справі № 727/3856/18, від 20 лютого 2020 року у цивільній справі № 754/4437/18, у постанові ВС у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати КЦС від 9 вересня 2019 року у цивільній справі № 607/10896/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України теоретично враховуються судом при застосуванні відповідних норм права.

Вирішуючи дану заяву, суд також приймає до уваги виключно ті доводи, що зазначені в заяві та докази, що додані до заяви.

Так, 06.10.2025 року ініціатор цієї заяви ОСОБА_1 зверталася з заявою на ім`я Міського голови Болградської міської ради Одеської області з питання не виконання ОСОБА_2 рішення виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області від 09.09.2025 року №325 «Про визначення графіку зустрічей матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.38).

На зазначену заяву міський голова Болградської міської ради Одеської області надав відповідь 13.10.2025 року, якою роз`яснив заявнику положення ст.159 ЦПК України, якою встановлено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

З цих підстав, рекомендовано заявнику для вирішення цього питання звернутися з заявою до суду (а.с.39).

Суд вважає, що забезпечення позову шляхом встановлення тимчасового (на період розгляду справи) графіку перебування дитини за місцем проживання матері за своїм змістом фактично є тотожним позовним вимогам, хоча і не ідентичним. Задоволення забезпечення позову частково вирішить заявлені позовні вимоги на етапі розгляду справи або може вплинути на їх вирішення, що є недопустимим.

Суд доходить висновку, що забезпечення позову у такий спосіб може бути інструментом маніпуляцій, зокрема, при виконанні такої ухвали один із батьків може самовільно змінити місце проживання дитини під виглядом чергової зустрічі на підставі ухвали. У цілому, незважаючи на тимчасовий характер заходів забезпечення позову, навіть нетривалий проміжок часу їх дії може завдати значної шкоди правам та інтересам дитини.

При визначенні основних інтересів дитини суд враховує дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Суд роз`яснює позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 , що вимоги даної заяви про забезпечення позову можуть бути самостійними вимогами для подачі позову про визначення участі матері у вихованні дитини, яка проживає окремо від неї.

Таким чином, встановивши, що обраний спосіб забезпечення позову не відповідає характеру заявлених вимог та підміняє собою вирішення вимог у інших цивільно-правових відносинах, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом (який був визнаний судом первісним) ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Болградської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування в особі Болградської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя _____________ С.В.Кодінцева