Справа № 308/2819/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Куруц Андрій Андрійович на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року, ухвалене головуючим суддею Деметрадзе Т.Р., в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_2 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . У зв`язку із повномасштабним вторгненням рф та активними бойовими діями на території Донецької області, заявниця була вимушена евакуюватися із власного житла та знайти прихисток на Закарпатті.

Вказує, що ОСОБА_1 являється внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою від 21.07.2022 №2106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і залишився проживати у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що 15.11.2024 заявниця звернулася до органів національної поліції про те, що з її батьком з 29.10.2024 втрачений зв`язок та просить прийняти міри щодо його розшуку.

По будинку батька ОСОБА_1 влучила ракета, останній отримав контузію, намагався евакуюватися до сусіда, однак отримав поранення у голову та впав у кому. Пізніше сусід ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_2 помер та був похований на огороді біля будинку.

Зауважує, що Курахівська міська територіальна громада входить до затвердженого Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Тому, звернення до органів РАЦС і отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів громадянського стану неможливо, як і неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Всі адміністративні служби виїхали з міста 01.09.2024.

Встановлення факту смерті батька заявниці потрібно для звернення до органів РАЦС для отримання свідоцтва про смерть та до нотаріальної контори для відкриття спадкової справи.

З посиланням на викладене, просить суд задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Суд мотивує своє рішення тим, що заявницею не надано документів, які б підтверджували факт смерті її батька. Надані заявницею фотоматеріали не свідчать про смерть саме ОСОБА_2 , а витяг з ЄРДР є свідченням того, що поліцією проводяться заходи з розшуку батька заявниці, з яким вона втратила зв`язок.

Стороною заявника не надано документів, які були отримані органом досудового розслідування в ході проведення кримінального провадження №0002167 від 15.11.2024, які підтверджують смерть ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Куруц А.А., подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви та встановити факт смерті батька заявниці.

Вказує, що суд неправильно застосував норми матеріального права, невірно дослідив докази, зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_3 сусід, який поховав батька заявниці теж перебуває без жодного зв`язку та зв`язатися з ним неможливо. Це єдина особа, яка могла підтвердити факт смерті та поховання батька заявниці. Місто Курахове перебуває під окупацією збройних сил рф.

Всі адміністративні служби виїхали з м. Курахове ще у вересні 2024 року, а тому жодного офіційного документу про встановлення факту смерті особи виготовити неможливо.

Тому, звернення до органів РАЦС і отримання свідоцтва про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, так як і отримати медичний документ про смерть батька заявниці.

Щодо кримінального провадження №0002167, то в такому змін не відбулось.

Заявниця зверталася до відділу ДРАЦС у м. Ужгород, однак не могла надати документу на підтвердження факту смерті батька.

Інших доказів, крім наданих нею в суді першої інстанції на підтвердження факту смерті її батька вона надати не може, оскільки немає таких.

У дане судове засідання з`явилася заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Куруц А.А., які просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким встановити факт смерті батька заявниці.

Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлена шляхом надсилання електронної повістки в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу від 14.10.2025 (а.с.84).

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки №2106- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є внутрішньо переміщеною особою.

Витягом з ЄДРДР підтверджується відкрите кримінальне провадження №0002167 від 15.11.2024 за ч. 1 ст. 155 КК України у зв`язку з розшуком зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як стверджує заявниця, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення та 29.11.2024 був похований біля власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надає фотоматеріали.

Згідно довідки ЦНАП Курахівської міської ради №14/02721 від 06.06.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок загальною площею 54,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване на підставі договору дарування серії та номер 917 від 15.11.1999 та засвідчено приватним нотаріусом Ністрітова Р.І. Крім цього, йому також належить частина квартири загальною площею 69,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.01.2001 виданого органом приватизації ВКП «Кураховекомуненерго» на підставі договору про визначення часток, посвідченого Курахівською державною нотаріальною конторою 30.10.2010 за №1289.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає

в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо

це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка

та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується

із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Згідно частини першої статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий залишився в м. Курахове Донецької області, де ведуться активні бойові дії, однак з 29.10.2024 з таким втрачений зв`язок.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що заявницею не надано документів, які підтверджують смерть її батька. Надані фотоматеріали не свідчать, що саме ОСОБА_2 похований на подвір`ї будинку, а не інша особа. Витяг з ЄРДР є свідченням того, що поліцією здійснюються заходи щодо розшуку батька заявниці. Тому, суд відмовив у задоволенні заяви про встановлення факту смерті батька заявниці.

ОСОБА_1 не погодилась з рішенням суду та оскаржила таке в апеляційному порядку, де зазначає, що зверталася до відділу ДРАЦС у м. Ужгород щодо видачі їй свідоцтва про смерть батька, однак отримала відмову. Інших доказів, крім наданих нею в суді першої інстанції на підтвердження факту смерті її батька вона надати не може.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Чинний ЦПК містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: 1) встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); 2) встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); 3) встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); 4) визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Законодавець чітко передбачив чотири процедури, які дають можливість отримати свідоцтво про смерть.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» від 01.07.2022 внесено зміни до ст. 317 ЦПК України, зокрема передбачено процедуру встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан.

Дані зміни спрямовані на введення спрощеної процедури розгляду даної категорії справ окремого провадження, зокрема заяви про встановлення даного факту розглядаються судом невідкладно з дня надходження такої, рішення підлягає негайному виконанню, копія такого рішення надсилається до органів РАЦСУ, тощо.

Законодавець вніс такі зміни у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України, веденням бойових дій на значній території держави та з метою захисту прав населення, яке буде звертатися із заявами про встановлення даного факту, зокрема з метою оформлення спадщини.

Заявниця зазначає, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в м. Курахове Донецької області.

Станом на момент звернення заявниці із відповідною заявою до суду першої інстанції, Курахівська міська територіальна громада за винятком с. Веселий Гай, с. Вовченка, с. Ганнівка, м. Гірник, сел. Гостре, с. Дальнє, с. Костянтинопольське, сел. Курахівка, сел. Острівське, с. Трудове, с. Успенівка, з 24.02.2022 відноситься до територій на якій ведуться активні бойові дії. Перелік міст, які перебувають під окупацією або на яких ведуться активні бойові дії зазначений в Наказі Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1668/39004 від 23.12.2022. Такий перелік втратив чинність 20.03.2025, проте 23.02.2025, коли ОСОБА_1 звернулася до суду, такий чинність зберігав.

ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на ст. 315 ЦПК України та просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною адресою.

Встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Дані висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 у справі №506/358/22.

На підтвердження факту смерті особи на території, на якій введено воєнний стан, або на ТОТ, можуть бути подані такі докази: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; документи, видані органами на непідконтрольних територіях; акти, сповіщення про настання смерті; дані, отримані з відритих джерел; заяви до правоохоронних органів про зникнення особи; довідки з військкоматів, в/ч (у випадку загибелі військовослужбовця), матеріали службового розслідування в/ч, свідчення побратимів, документи про нагородження посмертно.

Заявниця на підтвердження факту смерті її батька надає: витяг з ЄДРДР щодо факту відкриття поліцією кримінального провадження №0002167 за ч. 1 ст. 155 КК України, фотосвітлини можливої могили та листування в месенджері «Viber» з сусідом ОСОБА_3 , який надав їй світлини можливої могили батька.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, витяг з реєстру щодо відкриття кримінального провадження не підтверджує факту зникнення ОСОБА_2 , оскільки це свідчить тільки про те, що поліція здійснює заходи щодо розшуку зниклого.

З наданих фотосвітлин неможливо встановити хто саме похований на подвір`ї будинку і де саме цей будинок знаходиться. Крім цього, ОСОБА_3 зі слів заявниці також зник та значний час на зв`язок не виходить.

Всі адміністративні служби виїхали з міста Курахове Донецької області 01.09.2024.

Тобто, ОСОБА_1 не надала документи на підтвердження факту смерті її батька, наприклад, лікарський висновок чи акт про настання смерті. Показання свідків також не було надано, як й інших належних та допустимих доказів, а на підставі наданих доказів беззаперечно стверджувати, що саме ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 стверджувати не можна.

В даному контексті, апеляційний суд вважає за потрібне роз`яснити заявниці правові наслідки звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті та щодо звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (частина перша статті 47 ЦК України). Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підстави припускати смерть такої особи. До предмета доказування у справах про оголошення особи померлою входять обставини відсутності відомостей про особу у місці її постійного проживання протягом певного, установленого законом строку.

Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.04.2025 у справі №465/3147/22 було розмежовано конструкції встановлення факту смерті особи та оголошення фізичної особи померлою. Особливістю справ про оголошення фізичної особи померлою є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Натомість відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Тобто за наявності беззаперечних доказів про смерть особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, правильним буде звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи.

Тобто, основним критерієм, який розмежовує встановлення факту смерті особи та оголошення фізичної особи померлою є доведеність обставин смерті. Оголошення особи померлою засноване на презумпції її можливої смерті і відсутності яких-небудь доказів щодо цього, а встановлення факту смерті на беззаперечних доказах її смерті (письмові докази; речові докази, у тому числі звуко - і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини; заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю). За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України).

Таким чином, заявниці слід звернути увагу, що правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, яке передбачено ч. 2 ст. 46 ЦК України, оскільки у ОСОБА_1 відсутні беззаперечні докази смерті її батька, все зазначене заявницею в суді першої інстанції та в апеляційному суді свідчить про наявність припущення про смерть ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

У разі задоволення судом заяви про оголошення фізичної особи померлою заявниця зможе звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини за її батьком.

З вищезазначеного слідує, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, але при цьому слід роз`яснити заявниці право звернутися до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, що передбачено ч. 2 ст. 46 ЦК України, проте таке не спростовує законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 374, 375, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Куруц Андрій Андрійович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: