Справа № 127/6168/25
Провадження 2/127/1056/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 03 липня 2023 року між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" (Фактор) та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (Клієнт) , укладено Договір факторингу №034-030723, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги №05/09/23 від 05.09.2023 Клієнт відступив Факторові у тому числі Право Вимоги за Договором позики №78585122, укладеним 28.01.2023 року між Позикодавцем ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та Позичальником, яким є ОСОБА_1 , право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги.

Зазначений Договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого, відповідно до положень п.п. 1, 5, 7 ч. 1 ст. З Закону України "Про електронну комерцію", у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов?язки майнового характеру. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами зазначеного Договору позики Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти (Позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути суму Позики, та сплатити плату від суми позики за весь час користування коштами позики, в порядку і на умовах, що визначені Договором позики.

На виконання умов Договору позики Позикодавець 28.01.2023 року перерахував на вказаний Позичальником рахунок грошову позику за умовами Договору в сумі 9000,00, виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання. Натомість Відповідач у встановлені умовами Договору строки суму Позики не повернув, проценти не сплатив, в зв`язку з чим за час користування коштами Позики на суму Позики були нараховані Проценти відповідно до умов Договору (відповідно до доданого розрахунку), а загальний борг склав 32373,00 грн, де сума не поверненої позики складає 9000,00 та сума нарахованих та несплачених процентів 23373,00 грн

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження суддею Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюком В.В.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.

Враховуючи зазначене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 28.01.2023 укладено Договір позики №78585122, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) p5I3CcRjO47.

Умовами договору встановлено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 Договору).

Відповідно до п.2 Договору сума позики складає 9000 грн.; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка (базова)/день 2,50% (фіксована); дата надання позики 28.01.2023; дата повернення позики 27.02.2023; знижена процентна ставка/день становить 0,75%; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день становить 2,70%; орієнтовна річна процентна ставка 990,77%; орієнтовна загальна вартість позики 11025 грн.

Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 Договору).

Пунктами 5.2, 5.3 Договору встановлено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.

Пунктом 20 встановлено, що цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000004902/ТНПП від 20.12.2024, останнім відповідно до умов договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного між компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», 28.01.2023 здійснено переказ грошових коштів в сумі 9000 грн. на картку № НОМЕР_1 . Номер платежу 1d508aa2-d5ca-49ce-9aa5-76949d222f63.

03.07.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №034-030723, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» такі права вимоги та сплатити ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №05/09/23 від 05.09.2023 до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право вимоги за договором №78585122 від 28.01.2023, позичальником за яким є ОСОБА_1 сума заборгованості за тілом 9000 грн., сума заборгованості по процентам за користування 23373 грн. Загальна сума заборгованості 32373 грн.

Листом від 24.12.2024 за №24.12.24-01/1332 ТОВ «Сіроко фінанс» повідомило відповідача про зміну кредитора та необхідність негайно сплатити борг за Договором позики №78585122 від 28.01.2023.

Крім того, ТОВ «Сіроко фінанс» на адресу відповідача надіслало досудову вимогу про необхідність сплатити борг за Договором позики №78585122 від 28.01.2023.

Згідно з розрахунком заборгованості за період з 26.02.2023 по 05.09.2023 станом на 05.09.2023 заборгованість відповідача складає 32373 грн, з яких:

- 9000 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 23373 грн заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки);

Оплати відповідача складають - 6642 грн.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Сіроко фінанс» вказує на невиконання відповідачем умов договору позики №78585122 від 28.09.2023 та наявність заборгованості у розмірі 32373 грн.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження позовних вимог позивач надав копію договору №78585122 від 28.01.2023 про надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики, копію договору факторингу, витяг з Реєстру прав вимоги, а також виписку з розрахунком заборгованості за укладеним договором позики.

Водночас, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у визначеному розмірі.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Позивач не надав жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу перераховані грошові кошти у розмірі 9000 грн.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Наданий розрахунок є документом, що створений первісним кредитором, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути єдиним доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

До позовної заяви позивачем надано лист ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000004902/ТНПП від 20.12.2024, в якому йдеться про переказ коштів в сумі 9000 грн. на карту № НОМЕР_1 .

У цьому ж листі вказано, що оскільки компанія не здійснює операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

Оцінюючи цей лист, суд звертає увагу, що ТОВ «ФК Фінекспрес» не вказує у листі на чому ґрунтується твердження про успішний переказ коштів позичальнику.

Суд не бере до уваги наданий позивачем лист ТОВ «ФК Фінекспрес» №КД-000004902/ТНПП від 20.12.2024 про перерахування грошей, оскільки таке повідомлення не є первинним документом і не може підтверджувати факт перерахунку грошових коштів позичальнику.

Не зрозумілою є правова природа правовідносин між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Фінекспрес», оскільки в листі від 20.12.2024 про це нічого не вказано, а договір №23-01-18/5 від 23.01.2018, про який згадується в листі, суду не надано.

Укладаючи договір факторингу позивач не був позбавлений права вимагати такі документи у первісного кредитора, зокрема платіжні інструкції, виписки з клієнтських рахунків на підтвердженням виконаних операцій, які за твердженням позивача проводились у безготівковій формі на банківський рахунок позичальника.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17.

Так, позивач на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором посилається на те, що між первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу від 03.07.2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Проте позивач не долучив до матеріалів справи акт прийому-передачі документів із підписами сторін ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Сіроко Фінанс», відповідно до узгоджених сторонами Додатком 1 і Додатком 3 до Договору факторингу.

Позивач долучив лише погоджені сторонами незаповнені форми бланків.

Крім того, витяг з реєстру прав вимог №05/09/23 не містить підписів а ні фактора, а ні клієнта та не є належним доказом.

З огляду на викладене, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини, що на підставі Договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 78585122 від 28.01.2023 до боржника ОСОБА_1 , а отже, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав ТОВ «Сіроко Фінанс» право вимоги до відповідача.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, про що зазначено у ч. 7 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначив про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, також не подавав клопотання про їх витребування.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року (справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19).

У зв`язку із цим у суду відсутні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свій обов`язок за кредитним договором №78585122 від 28.01.2023 щодо перерахування грошових коштів та що у відповідача дійсно є заборгованість, а також що ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, укладеного із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Викладене у свою чергу свідчить про недоведеність позивачем порушення його майнових прав, а відтак і наявності у нього права на подання цього позову до відповідача.

Таким чином, враховуючи наведені положення чинного процесуального та матеріального законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, оцінивши їх з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості за Договором позики 78585122 від 28.01.2023 в розмірі 32373 грн не доведені, а тому задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову у задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК, ст. 133, 141, 263-265, 268, 280-289 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко фінанс», м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, офіс 510А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В. В. Горбатюк