Дата документу 15.10.2025 Справа № 334/5897/25
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/5897/25 Пр. № 22-ц/807/1816/25Головуючий у 1-й інстанції: Коломаренко К.А. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

за участі секретаря Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Соха Олена Борисівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-2), в якому просила: визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 106,5 кв. м, житловою площею 71,1 кв. м, із житловою прибудовою (літ. А1), прибудовами (літ. А,а1,а2,а3), 1970 року побудови, цегляний, господарсько-побутові будівлі та споруди у складі: вбиральня (літ. Д), теплиця (літ. К), паркан №1, №4, водопровід №3, басейн №4, вигрібна яма №6, ворота №8, замощення І, що розташовані на земельній ділянці, площею 0,0836 га.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Коломаренко К.А. (а.с.12).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2025 року (а.с.29-30) у відкритті провадження за вищезазначеним позовом позивача у цій справі відмовлено на підставі ст. 186 ч. 1 п. 6 ЦПК України (настала смерть фізичної особи…, … до яких пред`явлено позов, якщо спірні відносини не допускають правонаступництва).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.32-34) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В автоматизованому порядку 25.08.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кухаря С.В. та Подліянову Г.С. (а.с.43). Ухвалою апеляційного суду від 26.08.2025 року (а.с.44) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 04.09.2025 року (а.с.47). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 05.09.2025 року (а.с.48), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.49), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 04.08.2025 року щодо місця проживання відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено суду першої інстанції, що останню знято з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 28).

Нотаріус не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України (а.с. 69) витребувано для долучення до матеріалів цієї справи в Олександрівського ВДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - копію актового запису чи - витягу з Державного реєстру актових записів про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП невідомий), адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

На виконання вказаної ухвали апеляційному суду була надана належним чином завірена копія актового запису № 9997 про смерть 16.11.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складена 18.11.2019 року Вознесенівським ВДРАЦС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 72-74).

В автоматизованому порядку 13.10.2025 року суддями Онищенко Е.А. та Трофимовою Д.А. у цій справі замінено суддів Кухаря С.В. та Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (а.с.75-76).

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи належним чином, у тому числі ОСОБА_1 через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційному суду заяву (а.с. 77), в якій повідомила про неможливість її прибуття у дане судове засідання, проте, просила апеляційний суд розглядати дану справу без участі ОСОБА_1 та її, як представника останньої.

Нотаріус про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву представника ОСОБА_1 задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: …змінити рішення (п.2).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, постанови.

За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно відмовляючи у відкритті провадження за вищезазначеним позовом позивача у цій справі, правильно виходив із такого.

Відповідно до статей 46 - 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 55 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

Процесуальне правонаступництво можливе виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017) не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України , пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

І хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що у цій справі ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги до ОСОБА_3 , яка згідно із відомостями реєстру Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 27.12.2011 року по 04.12.2019 року, знята з реєстрації у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте, суд першої інстанції у цій справі помилково застосував для відмови у відкритті провадження у цій справі - п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва) замість правильного: п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_3 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_5 (довідка Департаменту адміністративних послуг ЗМР - а.с. 22; актовий запис № 997 від 18.11.2019 року про смерть ОСОБА_3 - копія а.с. 73, який було витребувано апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України, та який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача), тобто до відкриття провадження у цій справі судом першої інстанції за вищезазначеним позовом ОСОБА_1 , провадження у цій справі судом першої інстанції взагалі не відкривалось, тобто ОСОБА_3 , цивільна правоздатність якої припинилась ще 16.11.2019 року, не могла набути і не набула у цій справі статусу сторони (та зокрема відповідача) взагалі (в силу вимог закону суд першої інстанції не мав права відкривати провадження до померлої фізичної особи).

А в силу вимог ст. 55 ЦПК України замінювати сторону (зокрема відповідача фізичної особи) його правонаступником чи правонаступниками (спадкоємцями за законом чи за заповітом, які прийняли чи вважаються такими в силу вимог закону, що прийняли спадщину саме після смерті цієї фізичної особи) можливо лише після відкриття провадження у справі до цього відповідача, який мав цивільну правоздатність (тобто був живим) на час відкриття провадження у цивільній справі, та смерті останнього саме вже після відкриття провадження у справі, коли ця особа вже була відповідачем, і правовідносини допускають правонаступництво.

Тому, помилковими у цій справі є доводи апеляційної скарги сторони апелянта про зворотне (саме про можливість цивільного процесуального правонаступництва в порядку ст. 55 ЦПК України у цій справі наявність спадкоємців за законом чи за заповітом вже після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкодавця ОСОБА_3 , які прийняли спадщину у вигляді вищезазначеного житлового будинку тощо після смерті останньої, чи вважаються такими в силу вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України з дня смерті останньої, тобто ще з ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки в силу вимог ст. 1268 ч. 5 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини», а за змістом ст. 1220 ч. 2 ЦК України «Часом відкриття спадщини є день смерті особи…»).

Разом із цим, суд першої інстанції також помилково вважав, що саме матеріальні правовідносини щодо права власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування не допускають правонаступництва.

Оскільки, спадкові правовідносини, які не допускають правонаступництва, є лише спадкові правовідносини, предметом яких є права та обов`язки спадкодавця фізичної особи, які не входять до складу спадщини в силу вимог ст. 1219 ЦК України, а саме: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

При вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах, доводи апеляційної скарги сторони позивача лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2025 року у цій справі слід змінити, виклавши мотивувальну частину останньої в редакції цієї постанови.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 при вищевикладених обставинах, остання не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_1 її право на: - повернення з бюджету судом першої інстанції у подальшому документально підтвердженого сплаченого нею судового збору за позов у суді першої інстанції (а.с.23) в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» за результатом розгляду судом першої інстанції відповідного клопотання останньої; - подачу нею позову у подальшому про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вищезазначений житловий будинок тощо окремо від цієї справи вже безпосередньо до відповідачів (спадкоємців ОСОБА_3 ), які прийняли чи вважаються такими, що прийняли в силу вимог закону, спадщину після смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) останньої, та інш.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2025 року у цій справі змінити, виклавши мотивувальну частину останньої в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 21.10.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С.Онищенко Е.А.Трофимова Д.А.