Справа № 456/5376/24
Провадження № 2/456/330/2025
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

з участю секретаря Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати автомобіль марки Skoda Octavia, 2010 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , майном спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 177 117 гривень, як частку вартості автомобіля марки Skoda Octavia, 2010 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.08.2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб. 07.10.2024 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/4216/24 шлюб розірвано. За час спільного проживання з відповідачкою придбано спільне майно за спільні кошти, а саме автомобіль марки Skoda Octavia, 2010 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зареєстрований 06.06.2023 року на ім`я дружини. Після припинення подружніх стосунків відповідачка забрала свої особисті речі, спільно нажитий автомобіль та переїхала жити за адресою своєї реєстрації. 01.08.2024 року перереєструвала спірний автомобіль на іншу особу. Так як на даний час спільно нажитий автомобіль марки Skoda Octavia, 2010 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 проданий, позивач просить стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі 177 117 грн., що становить половину середньої ринкової вартості даного автомобіля (8600 доларів США згідно інформації із сайту продажу транспортних засобів AUTO.RIA).

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Покликається на те, що автомобіль SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , був привезений з Нідерландів та потребував ремонту: зламана автоматична коробка перемикання передач, пошкоджений салон, забитий сажовий фільтр та інші ушкодження. Відповідачка частково відремонтувала машину, але протягом року періодично виникали нові поломки, з кожним разом більш витратні. У зв`язку з цим подружжя вирішило продати автомобіль. Продаж було вчинено в інтересах сім`ї, з відома та згоди позивача. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01.08.2024 року транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , продано за 20 000 грн. Гроші від продажу автомобіля подружжя поділило між собою.

Крім транспортного засобу, за час шлюбу сторони придбали меблі, побутову техніку на загальну суму 50 000 гривень, також мали заощадження в сумі 5 000 євро, які є спільними коштами подружжя, і які позивач забрав собі. Відтак позивач отримав більшу частину спільного майна подружжя. Вимога компенсації за частину спільного майна подружжя, яке вже позивачем поділено, є безпідставною.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначається, що автомобіль SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, який був привезений з-за кордону, було придбано подружжям за 8900 доларів США. Кошти на купівлю автомобіля подружжя мало від продажу автомобіля Пежо 308, 2010 року випуску, та спільні заощадження 4500 доларів США. Відповідач без відома чоловіка перереєструвала автомобіль на ім`я своєї матері, навмисно занизивши ціну, а вже матір відповідачки продала автомобіль за ціною 8950 доларів США. Посилається на інформацію в базах даних та сайти продажу.

Не погодившись з обставинами, викладеними у відповіді на відзив відповідач подала заперечення. Зазначила, що звинувачення позивача безпідставні. За час шлюбу позивач сім`ю не забезпечував, постійно ревнував та принижував відповідачку. Коли довідався, що нею подано позов про розірвання шлюбу, з метою вчинення на неї психологічного тиску, подав позов про стягнення з неї компенсації за проданий автомобіль, хоча продаж автомобіля було вчинено з відома позивача та за його згоди, а кошти поділено. Після розірвання шлюбу відповідач відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », на підтвердження чого долучила документи.

28.01.2025 року за клопотанням представника позивача було призначено судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Яка середня ринкова вартість транспортного засобу марки Skoda Осtаvіа 2010 року випуску, об`єм двигуна 1598, тип палива дизель, станом на час продажу 01.08.2024 року. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (адреса 79000, м. Львів, вул. Липинського, 54).

Згідно висновку експерта від 08.05.2025 №716-Е, середня ринкова вартість (ціна) автомобіля «Skoda Осtаvіа Combi 1.6 TDI (1Z) Elegance 7AT» 2010 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , в цінах на задану дату оцінки час продажу 01.08.2024, становила 368032 грн. (триста шістдесят вісім тисяч тридцять дві гривні).

В судовому засіданні представник позивача підтримала викладені в позові обставини та просила задоволити позов.

Представник відповідача заперечила позовні вимоги, просила відмовити у їх задоволенні за безпідставністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2017 року в Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №341.

За період шлюбу подружжям було придбано автомобіль марки SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований 06.06.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , що не заперечується сторонами.

Під час спільного проживання сторін транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA, 2010 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 продано на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01.08.2024 року за 20 000 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2024 року у справі №456/4216/24 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано. Прізвище ОСОБА_3 після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « ОСОБА_4 ». Рішення набрало законної сили 07.11.2024 р.

Долучені до позовної заяви фото з сайту продажу AUTO.RIA стосуються виставлених на продаж схожих до спірного автомобілів, але з іншими технічними характеристиками.

Судовим експертом у мотивувальній частині висновку від 08.05.2025 року №716-Е зазначено, що в наявній в ЛНДІСЕ довідковій літературі, в т.ч. і в спеціалізованому довіднику Бюлетень автотоварознавця №136 (3), що був чинний на задану дату оцінки 01.08.2024, відсутні ціни в Україні автомобілів ідентичних досліджуваному - «Skoda Осtаvіа Combi 1.6 TDI (1Z) Elegance 7AT». Моніторинг - маркетинг вторинного автомобільного ринку України за даними спеціалізованих інтернет-сайтів на минулу дату (серпень 2024 року) є майже неможливим, оскільки така інформація в Інтернеті відсутня. Тому в даному випадку ціна продажу автомобілів «Skoda Осtаvіа Combi 1.6 TDI (1Z) Elegance 7AT» визначається виходячи з наявної ціни схожих автомобілів. Відтак, на задану дату оцінки 01.08.2024 визначено середню по Україні ціну ринкового продажу автомобілів «Skoda Осtаvіа Combi 1.6 TDI (1Z) Elegance 7AT 105 НР» 2010 року випуску, з нормативними пробігом та в середньостатистичному нормальному технічному, експлуатаційному та укомплектованому стані, без пошкоджень і суттєвих дефектів 368032 грн.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу . Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Частиною першою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Ні стаття 69 СК України, ні стаття 372 ЦК України не передбачають, що при добровільному поділі співвласниками рухомого майна необхідно укладати письмовий договір, який підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу марки SKODAOCTAVIA, 2010 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 укладено 01.08.2024 року, під час спільного проживання подружжя.

Відповідно до ст. 4ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено порушення його прав, зокрема, що продаж автомобіля здійснено без його відома та згоди, не в інтересах сім`ї.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Представником відповідача Лико І.Б. до матеріалів цивільної справи №456/5376/24 було долучено договір №24/24 про надання правничої допомоги від 04.11.2024, акт наданих послуг за договором №24/24 про надання правничої допомоги від 29.09.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера №21 від 13.11.2024 про оплату послуг за договором про надання правничої допомоги №24/24в сумі 7000 грн.

За змістом цих документів під час виконання доручення клієнта адвокатом було надано послуги правової допомоги у справі №456/5376/24. Загальна вартість наданих клієнту послуг становить 7000 грн.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що долучені до матеріалів позовної заяви документи підтверджують надання адвокатом Пилипів О.В. відповідачу правової допомоги при розгляді справи № 456/5376/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що заявлені відповідачем вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 7000 грн. (сім тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2025 року.

Головуючий суддя С. С. Сас