ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/846/25

Провадження № 22-ц/820/2192/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Талалай О.І., Ярмолюка О.І.,

секретар:Шевчук Ю.Г.,

за участю апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Бригиди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року (суддя Цибульський Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовну заяву мотивовано тим, що 06.08.2006 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Летичівського районного управління юстиції в Книзі реєстрації актів про одруження за №53 від 06.08.2006 року. Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області 09.08.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. ОСОБА_2 вихованням дитини не займався, не забезпечував дочку матеріально.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 09.08.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2011 року до досягнення донькою повноліття. 03 травня 2023 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області зменшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Домовленості щодо способу виконання ОСОБА_2 обов`язку утримувати повнолітню дочку ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, між ними не досягнуто.

З 01 вересня 2024 року ОСОБА_3 навчається у Хмельницькому національному університеті на факультеті «Графічний дизайн», ступінь вищої освіти бакалавр, на денній формі навчання, терміном з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Загальна вартість навчання становить 132000 грн., ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, оскільки немає ніякого джерела доходів, та знаходиться на утримані позивачки. Наказом Хмельницького національного університету від 21.05.2025 року №51-КП/С встановлено розміри плати за навчання на 2025-2026 навчальний рік в сумі 35000 грн.. ОСОБА_1 сплатила за навчання доньки за 2024-2025 навчальний рік 33000,00 грн. та 8000 грн. за проживання доньки в гуртожитку.

Позивачка працює на посаді провідного спеціаліста Летичівського відділу державної реєстації актів цивільного стану у Хельницькому районі Хмельницької області Центального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)з окладом 5500 грн., інших доходів немає, тому їй важко самостійно матеріально забезпечувати доньку. Відповідач ОСОБА_2 працює, має можливість утримувати доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Посилаючись на зазначене, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивачка просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь,

- аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання;

- 21500 грн., в тому числі: 16500 грн. плати за навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Хмельницькому національному університеті за 2024-2025 навчальний рік; 4000 грн. плати за проживання дитини у гуртожитку; 13035 грн. витрат за придбання ноутбуку, аксесуарів до нього; 467,83 грн. витрат за придбання приладдя для навчання дитини;

- половину плати на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Хмельницькому національному університеті за 2025-2026 навчальний рік у розмірі 17500 грн. за рік навчання, в тому числі по 8750 грн. посеместрово до 25 серпня і 25 січня кожного року, на період навчання по 30.06.2026 року;

- половину плати на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Хмельницькому національному університеті за 2026-2027, 2027-2028 навчальні роки у розмірі 16500 грн. за кожен рік навчання, в тому числі по 8250 грн. посеместрово до 25 серпня і 25 січня кожного року, на період навчання по 30.06.2028 року;

- половину плати за проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в гуртожитку під час навчання в Хмельницькому національному університеті за 2025-2026, 2026-2027, 2027-2028 навчальні роки у розмірі 4000 грн. за кожен рік проживання дитини у гуртожитку під час навчання, в тому числі по 2000 грн. посеместрово до 25 серпня і 25 січня кожного року, на період навчання по 30.06.2028 року.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову в частині стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання суд першої інстанції виходив з того, що положення статті 199 СК України не передбачають можливість стягнення з одного з батьків на користь іншого додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки або сина,яка продовжує навчання.

Разом з тим стаття 199 СК України передбачає лише стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчає, а не додаткових витрат на повнолітню дитину, яка навчається.

Відмовляючи у стягненні аліментів на повнолітню доньку, яка навчається, суд першої інстанції керувався тим, що позивачка не довела наявність підстав для стягнення аліментів саме на її користь, оскільки повнолітня донька в зв`язку з навчанням, не проживає за однією адресою з позивачкою, а тому ОСОБА_1 є неналежним позивачем за даним позовом.

В апеляційної скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом не з`ясовано усіх обставин, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки, Апелянтка посилається, що ОСОБА_2 повинен утримувати свою доньку у період її навчання, оскільки вона не має жодного джерела доходів і знаходиться повністю на її утриманні. Позивачка отримує заробітну плату з окладом 5500, 00 грн., інших джерел доходу не має, а відповідач є працездатною особою і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання, та сплачувати аліменти. Вважає, що саме у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 зможе надавати матеріальну допомогу доньці у зв`язку з навчанням. Судом не враховано, що вартість харчування, одягу засобів гігієни постійно збільшується, а також зростає плата за навчання і за проживання дитини в гуртожитку, у зв`язку з чим донька потребує матеріальної допомоги батька. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно чинні норми закону та правові позиції Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа - ОСОБА_3 просила рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року скасувати.

Від інших учасників по справі відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

В судовому засідання апелянтка ОСОБА_1 та її представник адвокат Бригида В.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки 15 вересня 2025 року. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю його по роботі.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява №11681/85, рішення від 7 липня 1989 року, пункт 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи.

Оскільки поважність причини неявки відповідача не підтверджена, то апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу в даному судовому засіданні. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що відкладення розгляду справи призведе до порушення строку розгляду апеляційної скарги, визначеного статтею 371 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання,перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , актовий запис № 43 від 18.04.2007 року.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області 09.08.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем розірвано.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області 09.08.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2011 року до досягнення донькою повноліття. 03 травня 2023 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області зменшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 19.07.2024 року про склад сім`ї виданої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу її сім`ї входить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).

Згідно витягу з реєстру Летичівської територіальної громади №2025/005091454 від 21.04.2025 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію ОСОБА_3 , проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , квартиронаймач ХНУ, будинок належить Хмельницькому Національному університету, ОСОБА_3 студент 1 курсу прибула 01.09.2024 року з АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Відповідно до довідки Управління персоналом Міністерства юстиції України Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) ЦМУ МЮ (м.Київ) встановлено, що ОСОБА_1 , з 05.07.2023 року по даний час працює на посаді провідного спеціаліста Летичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 04.07.2023 року №2561-к) (а.с.23).

Згідно Договору про навчання у Хмельницькому Національному університеті від 01.09.2024 року, ОСОБА_3 вступила на навчання до Хмельницького національного університету на навчання на 1 курс, на денну форму здобуття освіти за освітньою програмою 022.01 Графічний дизайн, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр, освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2028 року, обсяг освітньої програми 240 кредитів, навчання здійснюється за рахунок фізичної особи(а.с. 24).

Згідно договору про надання платної освітньої послуги №128670 від 01.09.2024 року Хмельницький національний університет в особі ректора Матуха С.А. та ОСОБА_1 уклали договір про надання платної освітньої послуги для ОСОБА_3 . Згідно договору форма навчання денна, ступінь вищої освіти бакалавр, спеціальність 022.01 Графічний дизайн, термін надання освітньої послуги з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 132000 грн. (а.с.25).

Квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 10.08.2024 року, №0.0..1 від 15.01.2025 року ОСОБА_1 сплатила за навчання дочки ОСОБА_3 за 2024-2025 навчальний рік 33000 грн.

Відповідно до квитанції платіжної інструкції на переказ коштів №0.0..1 від 09.08.2024 року, ОСОБА_1 сплатила 8000 грн. за проживання дочки в гуртожитку (а.с. 26).

Відповідно до довідки Хмельницького національного університету №45 від 14.04.2025 року, ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання, 1 курсу, групи ГД-24-1 ОП Дизайн факультету технологій і дизайну(а.с.27).

За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого(перерахованого) податку та військового збору за період з 1 по 4 квартал 2024 року ОСОБА_2 працює в Територіальному управлінні служби судової охорони у Хмельницькій області його дохід за 2024 рік складав 310788,82 грн.

ОСОБА_2 крім повнолітньої доньки ОСОБА_3 , має на утриманні двоє малолітніх дітей, що встановлено рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 травня 2023 року.

Щодо стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продожує навчання

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про відмову у стягненні аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, суд першої інстанції послався на те, що позивачка не довела наявність підстав для стягнення аліментів саме на її користь, оскільки повнолітня донька в зв`язку з навчанням, не проживає за однією адресою з позивачкою, а тому ОСОБА_1 є неналежним позивачем за даним позовом.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, позивачка посилалася на те, що дочка проживає разом з нею та у зв`язку з чим знаходиться на її повному утриманні, навчається на денній платній формі навчання, оскільки навчальний заклад знаходиться в іншому населеному пункті донька проживає в гуртожитку за місцем знаходження навчального закладу. Витрати на навчання ОСОБА_3 є значними, і через скрутне матеріальне становище позивачка не має можливості самостійно нести всі витрати, а відповідач, який працює, іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає,та за станом здоров`я має можливість сплачувати аліменти.

Разом з цим, позивачка при пред`явленні позову надала докази щодо розміру витрат, пов`язаних із навчальним процесом дочки, реєстрації та проживання доньки за спільною адресою АДРЕСА_1 .

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Хмельницькому національному університеті. Згідно договору від 01.09.2024 року форма навчання денна, ступінь вищої освіти бакалавр, спеціальність 022.01 Графічний дизайн, термін надання освітньої послуги з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 132000 грн.

На обґрунтування потреби в матеріальній допомозі позивачка посилається в тому числі і на те, що дочка навчається в університеті на платній основі, для забезпечення дитини житлом за місцем знаходження навчального закладу оплачує проживання в гуртожитку в розмірі 8000 грн. на рік, на підтвердження чого надала належні та допустимі вищезазначені докази.

При цьому відповідач в суді першої інстанції заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, не надав доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про відсутність можливості сплачувати ним аліменти на навчання дочки.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні аліментів на користь позивачки на повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, у зв`язку з тим що вона неналежний позивач є помилковим.

При визначенні розміру аліментів колегія суддів враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який працює, наявність у нього двох малолітніх дітей,, а отже він спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Крім того суд приймає до уваги, що дочка ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, що суттєво ускладнює її можливості працевлаштування та отримання самостійного доходу.

За таких обставин, колегія суддів, ураховуючи інтереси повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та має право на достатній рівень матеріального забезпечення, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 29 травня 2025 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Рішення суду першої інстанції в цій частині постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Щодо стягнення додаткових витрат на повнолітню доньку, яка продовжує навчання

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину коштів, сплачених нею за навчання, та проживання в гуртожитку доньки, а також кошти які будуть понесені нею в майбутньому у зв`язку з навчанням доньки та проживанням її за місцем знаходження навчального закладу а також, придбання ноутбука з аксесуарами та інше.

Главою 15 Сімейного кодексу України, «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання», визначено обов`язок матері і батька утримувати неповнолітню дитину.

Виконання обов`язку та способи виконання такого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, визначено статтями з 180 по 197 СК України.

Главою 16 СК України, «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання», визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та вказано порядок утримання батьками своїх повнолітніх дітей.

Так, відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185 СК України, визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу, стаття 198 СК України.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку, що положення ст.199 СК України не передбачають можливість стягнення з одного з батьків на користь іншого додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки або сина, яка продовжує навчання, як про те просить позивачка, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, з таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Оскільки у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України(додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Разом з тим стаття 199 СК України передбачає лише право на стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, а не додаткових витрат на повнолітню дитину, яка навчається.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року у справі № 766/12242/16, від 25.02.2020 року у справі № 521/4397/17 та від 24.07.2019 року у справі № 521/2016/16.

З огляду на вищезазначене доводи апеляційної скарги, щодо стягнення половини оплати на навчання, проживання в гуртожитку, придбання ноутбука з аксесуарами та інше слід відхилити, оскільки вони не спростовують зазначених висновків суду та суперечать вищенаведеним нормам Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовну заяву та апеляційну скаргу позивачки задоволено частково, судовий збір пропорційну розміру задоволених з ОСОБА_2 в дохід держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Летичівського райнного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року в частині відмови у стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, змінити розподіл судових витрат.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 29 травня 2025 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк