Справа 205/8052/23
Провадження № 2/932/2355/23
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі

головуючого - судді Ярощук О.В.

за участі секретаря судового засідання Фещенко К.О.

представника позивача адвоката Годько І.О.

представника відповідача адвоката Макаренко С.С.

розглянувши за правилами загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя-

установив:

Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 10.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 20.09.2023 відкрито провадження у порядку загального позовного провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано у провадження судді Ярощук О.В. 10.07.2024.

15 липня 2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Ярощук О.В. та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.10.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

14 жовтня 2025 року відповідно до вимог ст. 244 ЦПК України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 23 жовтня 2025 року.

23 жовтня 2025 року оголошення судового рішення було перенесено на 24.10.2025, у зв`язку із зайнятістю судді у кримінальному процесі.

Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, що перебувала у шлюбі із Відповідачем, від шлюбу мають 2 неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час перебування у шлюбі набули у спільне майно, зокрема транспортні засоби:

-«FORD SCORPIO», державний номер НОМЕР_1 , орієнтовною вартістю 55 500 грн

-ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , орієнтовною вартістю 133 200 грн

-MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , орієнтовною вартістю 425 500 грн

та Гараж № НОМЕР_6 у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2».

Прохала у порядку поділу спільного майна виділити у власність:

-транспортний засіб «FORD SCORPIO», державний номер НОМЕР_1

-транспортний засіб ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску

-гараж № НОМЕР_6 у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2»

За відповідачем залишити транспортний засіб MAZDA 3, 2015 року випуску.

Також прохала стягнути понесені судові витрати.

Відповідач, інтереси якого представляє адвокат Макаренко С.С. через систему «Електронний суд» 19.10.2023 (та після повторного автоматизованого розподілу 25.07.2024) подав відзив на позовну заяву у якому прохав залишити за Відповідачем право власності на транспортний засіб марки MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

У порядку поділу спільного майна із Позивачем, виділити у право власності Позивача транспортний засіб марки ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 .

В обґрунтування зазначив, що гараж знаходиться у власності гаражного кооперативу. Відповідач як член гаражного кооперативу «Автолюбитель-2» має лише право користування гаражем.

Транспортний засіб FORD SCORPIO було продано 30.08.2022 року, про даний факт Позивачу було відомо, а також остання отримувала кошти від продажу зазначеного транспортного засобу.

Прохав стягнути витрати на правничу допомогу, які будуть подані ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів з дня прийняття судового рішення.

Позивач, інтереси якої представляє адвокат Годько І.О. подала 09.11.2023 (та після повторного автоматизованого розподілу 07.08.2024) відповідь на відзив, у якій прохала у порядку поділу спільного майна виділити у право власності

-ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3

-Стягнути із Відповідача компенсацію вартості автомобіля «FORD SCORPIO», державний номер НОМЕР_1 у розмірі 55 500 грн

-За відповідачем залишити MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

Позивач, інтереси якої представляє адвокат Годько І.О. подала до суду 22.11.2023 заяву про уточнення позовних вимог, у якій прохала у порядку поділу спільного майна виділити у право власності

-ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3

-Гараж №8402 у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2»

-Стягнути із Відповідача компенсацію вартості автомобіля «FORD SCORPIO», державний номер НОМЕР_1 у розмірі 60 000 грн

-За відповідачем залишити MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

В обґрунтування заяви зазначила, що згідно із звітом про незалежну оцінку транспортного засобу «FORD SCORPIO», проведеного ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобілю складає 60 000 тис грн.

Відповідач, інтереси якого представляє адвокат Макаренко С.С. через систему «Електронний суд» 20.03.2024 подав клопотання про долучення рецензії на звіт про незалежну оцінку транспортного засобу «FORD SCORPIO», рік випуску 1995 року.

Позивач, інтереси якої представляє адвокат Годько І.О. подала до суду 04.10.2024 заяву, яка відповідає змісту заяви про уточнення позовних вимог від 22.11.2023.

Після повторного автоматизованого розподілу 03.10.2024 також подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, зміст якого відповідає відзиву на позовну заяву.

Докази, досліджені судом

1.копія паспорту, код платника податку Позивача

2.копія паспорту, код платника податку Відповідача

3.свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4.свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5.свідоцтво про шлюб від 06.05.2011 року, серія НОМЕР_7

6.витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , відповідно до якого спільна донька зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 .

8.свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 власником якого є ОСОБА_2 .

9.паспорт на гараж № НОМЕР_6 у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2», відповідно до якого володільцем зазначено ОСОБА_2

10.виписка із рішення правління гаражного кооперативу «Автолюбитель-2», відповідно до якого до членів гаражного кооперативу прийнято ОСОБА_2

11.фото оголошень

12.свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

13.відповідь Регіонального сервісного центру ГСД МВС в Дніпропетровській області від 16.08.2023 відповідно до якої за Відповідачем зареєстровані транспортні засоби: MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за відповідачем 16.07.2021; ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , зареєстрований за відповідачем 17.06.2020. 30 серпня 2022 року транспортний засіб «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 , за договором купівлі-продажу

14.звіт про незалежну оцінку «FORD SCORPIO», рік випуску 1995, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , відповідно до якого ринкова вартість 60 000 грн.

15.рецензію на звіт про незалежну оцінку транспортного засобу «FORD SCORPIO», рік випуску 1995, надану оцінювачем ОСОБА_6 , згідно із якою звіт про незалежну оцінку «FORD SCORPIO» не відповідає вимогам нормативно-правових актів із оцінки майна

16.розписка ОСОБА_5 про отримання транспортного засобу «FORD SCORPIO», рік випуску 1995 із правом викупу за 7500 грн

17.рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2023 року, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та шлюб, зареєстрований 06.05.2011 між Позивачем та Відповідачем розірвано.

Фактичні обставини, встановлені судом та висновки суду

Судом встановлено, що із 06 травня 2011 року Позивач та Відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року розірвано.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку та сина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим розглядом встановлено, що за Відповідачем зареєстровані транспортні засоби:

MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за відповідачем 16.07.2021;

ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , зареєстрований за відповідачем 17.06.2020.

30 серпня 2022 року транспортний засіб «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 , за договором купівлі-продажу перереєстровано за гр. ОСОБА_5 .

Також у володінні відповідача є гараж у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2».

У судовому засіданні представник Позивача прохала у порядку поділу спільного майна виділити у право власності Позивача ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , на що представник Відповідача не заперечував. За Відповідачем залишити MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , що узгоджується із позицією Відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що спірне майно, а саме транспортні засоби: MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 та ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , набуте сторонами у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Отже, зазначене майно підлягає поділу з урахуванням положень статті 70 СК України та статті 364 ЦК України.

За встановлених обставин, також спірним є гараж у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2», а також компенсація у розмірі 60 000 грн за проданий «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, спільне майно подружжя за відсутності домовленості між ними слід ділити порівну, з урахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Щодо гаражу № НОМЕР_6 у гаражному кооперативі «Автолюбитель-2».

Відповідно до ст. ст.10, 11 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

За приписами ст. 19 вищевказаного Закону, для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством.

Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Згідно із ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Як встановлено у судовому засіданні, та не спростовано Позивачем, відповідач є членом гаражного кооперативу «Автолюбитель-2», тобто власником гаражу № НОМЕР_6 є саме гаражний кооператив.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до засади диспозитивності цивільного судочинства, визначеної ст. 13 ЦПК України, суд не може збирати докази із власної ініціативи, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених самим ЦПК України. У цій справі відсутні підстави для збирання доказів судом, а тягар збирання і подання доказів повністю покладається на позивача.

За встановлених обставин, суд вважає, що Позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Відповідач є власником спірного гаражу, і гараж набуто у власність за час перебування у шлюбі, а тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення із Відповідача компенсації вартості автомобіля «FORD SCORPIO», державний номер НОМЕР_1 у розмірі 60 000 грн.

Матеріали цивільної справи не містять офіційних відомостей щодо дати придбання автомобіля «FORD SCORPIO», державний номер НОМЕР_1 . У той же час сторони не спростовували того факту, що спірний транспортний засіб було придбано за час перебування сторін у шлюбі, а тому суд виходить із принципу презумпції спільної власності подружжя.

Листом Регіонального сервісного центру ГСД МВС в Дніпропетровській області від 16.08.2023 зазначено, що 30 серпня 2022 року транспортний засіб «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 перереєстровано на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ МВС за №1249/2022/3363304.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 є громадянин ОСОБА_5 , дата реєстрації 30.08.2022.

Окрім того, Відповідачем до матеріалів справи долучено розписку від ОСОБА_5 від 28.02.2022, згідно із якою спірний автомобіль ОСОБА_5 отримав у користування на правах викупу із подальшим переоформленням. Зобов`язувався вносити платежі щомісяця, починаючи із березня 2022 року. Позивачем вказана розписка не оскаржувалася.

При вирішенні питання щодо спірного автомобілю, суд враховує рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2023 як преюдиційне, оскільки рішенням встановлено, що подружжя не проживали однією сім`єю із серпня 2022 року.

Отже, суд дійшов висновку, що відчуження спірного автомобілю відбулося під час перебування подружжя у шлюбі.

У судовому засіданні Позивачем не надано доказів того, що вказаний транспортний засіб було продано поза її волею, рівно як і доказів того, що кошти від проданого транспортного засобу були витрачені не на користь сім`ї.

Згідно із частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя не встановлено, що Відповідач здійснив відчуження автомобілю «FORD SCORPIO» державний номер НОМЕР_1 чи використав його на свій розсуд проти волі Позивача і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для врахування його вартості від продажу при поділі.

Щодо судових витрат

Судовий збір

Позивачем визначено ціну позову у розмірі 318 200 грн (вартість транспортного засобу «FORD SCORPIO» 55 500 грн, вартість транспортного засобу ГАЗ 3302ПБ -133200 грн, ринкова вартість гаражу №8402 129 500 грн).

Під час подання позовної заяви Позивачем сплачено 3182 грн судового збору, судом задоволено позовні вимоги на суму 133200 грн, тобто 41,86% (133200*100%/318200).

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, із Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 1331,99 грн (3182*41,86%/100%).

Витрати на правничу допомогу

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги, Позивачем надано Договір №3 про надання правової допомоги від 01.08.2023 року. Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (послуг) як додатку №1 до договору про надання правової допомоги, вартість наданих послуг правничої допомоги склала 2500 грн.

Відповідно вимог ч. 3ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За таких обставин, враховуючи складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку що на користь Позивача із Відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Відповідач Прохав стягнути витрати на правничу допомогу будуть, які будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів з дня прийняття судового рішення. До закінчення судових дебатів розмір понесених витрат Відповідачем не був наданий.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 транспортний засіб ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 та транспортний засіб MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку поділу спільного майна подружжя на транспортний засіб ГАЗ 3302ПБ, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку поділу спільного майна подружжя на транспортний засіб MAZDA 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 99 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Повний текст рішення суду ухвалено 24.10.2025.

Суддя Оксана ЯРОЩУК