Справа № 570/5242/25
Номер провадження 2-з/570/35/2025
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мороз Людмили Святославівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської сільської ради, ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту ,

в с т а н о в и в :

До суду одночасно з позовною заявою надійшла заява представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Мороз Л.С. про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного суду, де зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років померла її мама ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Відділом забезпечення надання адміністративних послуг Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: 75/100 частки будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Сохацького І.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї мами, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер 74035566).

Однак, відповідно до листа приватного нотаріуса від 06.10.2025 за №133/02-14, позивачку повідомлено про те, що від імені ОСОБА_4 було посвідчено заповіт не на її користь. При цьому, у листі зазначається, що у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємиці першої черги, на майно, яке належало її матері, не вбачається можливим у зв`язку з наявністю заповіту.

У видачі копії заповіту Позивачці відмовлено, посилаючись на конфіденційну інформацію. Однак, повідомлено про те, що вказаний заповіт був складений ОСОБА_5 у 1997 року на користь її чоловіка ОСОБА_2 , який посвідчувався Олександрійською сільською радою.

Позивач вважає, що заповіт підписаний неуповноваженою особою, і мама особисто не підписувала заповіт.

У зв`язку з цим, вона звернувся до суду за захистом своїх справ.

У позові Позивач просила суд встановити нікчемність заповіту, посвідченого у 1997 році секретарем Олександрійської сільської ради, відповідно до якого ОСОБА_5 заповіла своє майно ОСОБА_2 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена тим, що після смерті ОСОБА_3 , за заявою спадкоємців, приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким Ігорем Семеновичем відкрита спадкова справа, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (номер у спадковому реєстрі - 73688674).

27.10.2025 виповнюється 6 місяців з часу смерті ОСОБА_3 . Приватний нотаріус Сохацький І.С. може видати після її смерті спадкоємцям Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який не визнається та оспорюється, що може у подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, необхідність вжиття заходів забезпечення позову є вкрай необхідним інструментом для забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та для забезпечення змагальності сторін, до завершення розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також враховуючи характер позовних вимог, з якими позивачка звернулася до суду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими позивачка звернулася до суду і про які вона зазначає у своїй заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову, який позивачка просить застосувати, відповідає позовним вимогам і доцільність вжиття таких заходів забезпечення є обґрунтованою.

Згідно з ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд дослідив, що обов`язкові умови, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, відсутні.

Судом встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, про які у своїй заяві просить позивачка, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Керуючись ст.ст.149,150,153,258,259,260,261,352,353,354,355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представниці позивачки ОСОБА_1 адвоката Мороз Л.С. про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходів забезпечення позову, а саме - заборонити приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацькому І.С. видавати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом спадкоємцям після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію цієї ухвали направити приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацькому І.С. для виконання, а сторонам для відома.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом відповідно ч.4 ст.157 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Гнатущенко Ю.В.