Справа № 486/683/25
Провадження № 2-о/486/43/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

присяжних Аксьонова М.В., Тучкової Ю.В.

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України та Головне управління Національної гвардії України, про оголошення фізичної особи померлою (загиблою),

учасники справи: заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, представник заінтересованої особи Ткаченко А.Д., Головне управління Національної гвардії України,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду, в порядку окремого провадження, із заявою, в якій просить оголосити померлим (загиблим) її чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Южноукраїнська, Миколаївської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який загинув в районі населеного пункту (селища) Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та встановити дату загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовує тим, що вона та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 18 серпня 2012 року. Від шлюбу маємо двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 03 травня 2023 року її чоловік проходив військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а з 16 серпня 2024 року підписав контракт про проходження військової служби, як старший солдат на посаді старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно, бойового розпорядження командувача №2726 (27/21-5895т) від 05 серпня 2025 року, її чоловік, у складі групи військовослужбовців, 07 серпня 2024 року був відряджений до Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів у складі Національної гвардії України військової частини НОМЕР_3 для проходження бойового злагодження з подальшим вибуттям в оперативне підпорядкування командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » для виконання бойових (спеціальних) завдань.

В подальшому, 13 вересня 2024 року ОСОБА_4 прибув в підпорядкування командира 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_4 .

Під час виконання бойового завдання з оборони та утримання рубежів, ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 02:40 год. внаслідок ворожих скидів вибухових пристроїв з дрону по СП «КОЛО» в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, старший солдат ОСОБА_4 отримав поранення не сумісні з життям, ймовірно загинув, однак його тіло евакуювати не вдалося.

Під час виходу з позиції у складі групи військовослужбовців з чотирьох осіб, ОСОБА_4 отримав поранення ноги та руки, і разом з ОСОБА_7 , який також отримав важкі поранення, намагалися самотужки добратися до місця евакуації, однак відбувся другий скид вибухового пристрою і ОСОБА_7 від отриманих поранень помер, а її чоловік сховався поблизу в кущах, засобами радіозв`язку зв`язався із старшим групи на командно-спостережному пункті та доповів про загибель молодшого сержанта ОСОБА_7 також про отримання власних важких поранень ноги та руки та про неможливість подальшого пересування до місця евакуації через важкі поранення, просив про допомогу, повідомивши координати свого місця знаходження.

Військовослужбовці Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України не змогли оперативно прибути на допомогу ОСОБА_4 після його повідомлення про поранення, оскільки територія, зокрема квадрат, в якому знаходився її чоловік, перебувала під безперервним спостереженням ворожого БПЛА. В подальшому, ОСОБА_4 більше на зв`язок не виходив, спроби військовослужбовців зв`язатися з ним засобами радіозв`язку- виявилися невдалими.

Ввечері 19 вересня 2024 року військовослужбовці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , отримали бойове розпорядження та вирушили для проведення розшукових і евакуаційних заходів, на територію селища Неліпівка, де майже на околиці селища, біля дороги, у кущах виявили спочатку тіло молодшого сержанта ОСОБА_7 без ознак життя, а неподалік, в 3-4 метрах - виявили тіло ОСОБА_4 без ознак життя. Військовослужбовці підготували виявлені тіла до евакуації а саме, познімали з тіл бронежилети, шоломи, рюкзаки та іншу амуніцію, забрали особисті речі, зокрема мобільний телефон її чоловіка, який в подальшому повернули заявнику, та почали евакуаційні заходи.

Військовослужбовці почали евакуйовувати тіло молодшого сержанта ОСОБА_7 , пронесли його близько 50- 60 метрів, та були виявлені ворожим БПЛА, миттєво розпочався мінометний обстріл, тож вони були вимушені лишити тіла своїх товаришів по службі та тікати до найближчого укриття. Після завершення обстрілу, військовослужбовці отримали наказ повертатися, бо ворог розуміє, що за тілами загиблих знову повернуться.

24 вересня 2024 року ввечері військовослужбовці зробили другу спробу евакуювати тіла загиблих, попередньо за допомогою БПЛА було проведено розвідку території, ОСОБА_4 знаходився без ознак життя, та тіло знаходилось на тому ж місці і в тому ж положенні, в якому воно було залишене під час попередньої спроби евакуації. Однак, через ворожий БПЛА військовослужбовцям не вдалося зайти на територію, тож вони повернулися до частини без результату, чи були інші спроби заявнику невідомо.

Згідно Висновку проведеного комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в період з 18 вересня 2024 року по 11 жовтня 2024 року службового розслідування за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, 11 жовтня 2024 року, в умовах воєнного стану ОСОБА_4 пошукові та евакуаційні заходи результату не дали через активність ворожих БПЛА на території зникнення безвісти. Під час події військовослужбовець перебував у індивідуальних засобах захисту (шолом та бронежилет), без ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

Згідно Витягу з наказу командира Військової частині НОМЕР_1 Національної гвардії України №276 від 19 вересня 2024 року, старший солдат ОСОБА_4 , вважається безвісти зниклим (ймовірно загиблим), внаслідок скидів вибухових пристроїв з дронів підрозділами збройних сил російської федерації, під час виконання завдань необхідних для забезпечення оборони України, захисту інтересів населення та безпеки держави в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 17 вересня 2024 року.

20 вересня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_7 , вона отримала сповіщення сім`ї №672 від 18 вересня 2024 року про те, що її чоловік, під час виконання бойових завдань, пов`язаних з захистом суверенітету і територіальної цілісності України, в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти 17 вересня 2024 року.

21 вересня 2024 року Відділенням поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України за заявою ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 , під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом суверенітету і територіальної цілісності України, 17 вересня 2024 року зник безвісти в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області, на зв`язок не виходить (номер кримінального провадження 0000413).

Згодом, дане кримінальне провадження направлене за підслідністю до Відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області.

Згідно повідомлення старшого слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області за вих. №4054/401/2024 від 07 квітня 2025 року, проведеними слідчими діями місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває.

Від 28 березня 2025 року відомості про ОСОБА_4 в Інформаційній системі з питань поводження з військовими за витягом №2025-45-5358 відсутні.

Заявник пояснює, що самотужки зверталася до Міністерства оборони України, яке переадресувало її звернення до Головного управління Національної гвардії України та до ІНФОРМАЦІЯ_8 , до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з питань надання допомоги у розшуку її чоловіка, однак отримала лише формальні відписки.

Також самотужки регулярно переглядає телеграм-канали, спеціально створені групи у соціальних мережах та у мережі Інтернет, на Ютуб-каналах, де публікуються фото/відео військовополонених та загиблих військовослужбовців України, проте ідентифікувати свого чоловіка серед цих осіб, їй не вдалося, та зверталася до Служби розшуку Товариства Червоного Хреста України, результати виявились марними.

Встановлення даного факту їй необхідне для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_4 у Південноукраїнському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), отримання свідоцтва про смерть, оформлення статусу члена сім`ї загиблого, виплати одноразової грошової допомоги, пенсійних виплат на малолітніх дітей та інших соціальних гарантій, передбачених законодавством України для сімей загиблих військовослужбовців.

Іншої можливості встановити даний факт, окрім як звернення до суду вона не має.

Ухвалою від 28 квітня 2025 року у судове засідання були викликані свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 23 травня 2025 року замінено заінтересовану особу Міністерство внутрішніх справ України на Головне управління Національної гвардії України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29 липня 2025 року справу розподілено судді Далматовій Г.А.

Ухвалою суду від 30 липня 2025 року прийнято справу до провадження.

У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали.

Представник заявника надала пояснення аналогічні змісту заяви.

Представник заінтересованої особи Військової частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України не заперечував проти задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 просить розглядати справу без її участі.

Представник заінтересованої особи Південноукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання також не з`явилась, надала суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 просить розглядати справу без її участі.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Національної гвардії України не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши заявника, його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб 18 серпня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстрували шлюб, актовий запис №173 /а.с. 27/.

Від шлюбу мають двох малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 28, 31/.

Згідно витягу з наказу №125 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03 травня 2023 року солдата запасу ОСОБА_4 зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення /а.с. 38/.

Відповідно до витягу з наказу №206 командира (по строковій частині) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 21 липня 2023 року ОСОБА_4 вважався таким, що приступив до виконання обов`язків солдата за посадою помічника гранатометника групи вогневої підтримки 2 взводу спеціального призначення роти спеціального призначення /а.с.39/

05 січня 2024 року солдата ОСОБА_4 , відповідно до витягу із наказу №1 о/с, було звільнено з посади помічника гранатометника групи вогневої підтримки 2-го взводу спеціального призначення роти спеціального призначення та призначено старшим кулеметником (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення /а.с. 40/.

Також витягом з наказу №9 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій службі) від 08 січня 2025 року старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків /а.с. 41/.

14 серпня 2024 року між Міністерством внутрішніх справ України та ОСОБА_4 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу строком на три роки /а.с. 44-46/.

Про укладення контракту, про проходження військової служби в Національній гвардії України, оголошено старшому кулеметнику (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення старшому солдату ОСОБА_4 (Г-128777) - строком на 3 (три) роки з 16 серпня 2024 року по 15 серпня 2027 року /а.с.43/.

До матеріалів заяви заявником долучено копію військового квитка ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 /а.с. 24-25/.

За наслідками проведення службового розслідування, проведеного комісією військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, встановлено, що ОСОБА_4 зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі н.п. Неліпівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області /а.с. 51-71/.

Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України від 18 березня 2025 року підтверджено, що в період з 10 вересня 2024 року по 17 вересня 2024 року ОСОБА_4 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в селі Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області /а.с.73-74/.

20 вересня 2024 року ОСОБА_1 було вручено сповіщення №672 по те, що ОСОБА_4 зник безвісти 17 вересня 2024 року, під час виконання бойових завдань, пов?язаних з захистом суверенітету і територіальної цілісності України, в районі населеного пункту Неліпівки, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області /а.с. 72/.

21 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413, внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України. Короткий виклад обставин: ОСОБА_1 звернулась до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП, про те, що вона отримала сповіщення №672, про те, що її чоловік під час виконання бойового завдання пов?язаного з захистом суверенітету та територіальної цілісності України в районі населеного пункту Неліпівка, Бахмутського району, Донецької області 17 вересня 2024 року зник безвісти та на зв?язок не виходить /а.с. 75/.

28 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомило ОСОБА_1 , що 10 вересня 2024 силами військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України була спроба у проведені евакуаційних заходів та розшуку ОСОБА_4 , але позитивних результатів не дало. 24 жовтня 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було надіслано лист до військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України із проханням в наданні допомоги у проведені розшукових заходів, але враховуючи інтенсивність бойових дій та ймовірність окупації ворогом місця (території) зникнення ОСОБА_4 , на теперішній час провести не можливо, та докладають максимальних зусиль щодо з?ясування обставин та місць перебування всіх військовослужбовців, які рахуються безвісно зниклими /а.с. 80/.

14 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини Лубінця Д.В. з приводу розшуку її чоловіка ОСОБА_4 .

13 січня 2025 року ОСОБА_1 направлено відповідь, щодо її звернення розглянуто, та що Уповноваженим постійно вишукується і виконується весь спектр можливостей та вживаються всі можливі заходи /а.с. 82/.

Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріатом уповноваженого з осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) від 11 березня 2025 року ОСОБА_1 було надіслано витяги з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин /а.с. 83-85/.

07 квітня 2025 року НП ГУНП в Донецькій області Бахмутського районного управління відділу поліції Логіновій Ю.В. повідомлено, що станом на 04 квітня 2025 року проведеними слідчими діями місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває /а.с. 78/.

Також, ОСОБА_1 до матеріалів заяви прикладає фотознімок тіла ймовірного ОСОБА_4 в місці виявленому при спробі евакуації від 19 вересня 2024 року та диск з відеозаписами місця ймовірної загибелі ОСОБА_4 та його побратима ОСОБА_7 /а.с. 87, 88/.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що станом на вересень 2024 року він був військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , але був відкомандирований до Першого батальйону «Азова» та виконував бойове завдання у Донецькій області у населеному пункті Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області. 17 вересня 2024 року перебував на пункті спостереження у с. Леонідівка, і спостерігав через дружній дрон, як приблизно о 02:40 год. ОСОБА_4 намагався знятись з позиції і дійти до точки евакуації. Але їх разом з ОСОБА_11 «спалив» ворожий дрон, почався обстріл і «скиди». Хлопці доповіли, що поранений. Він бачив, що був скид з ворожого дрону. ОСОБА_4 пробував декілька десятків метрів ще пройти, а потім доповів, що вони 300-ті. Потім сказав, що ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_4 доповідав, він почув вибух. Після цього ОСОБА_4 на зв`язок не виходив. 19 вересня 2024 року вийшов на евакуацію разом з ОСОБА_9 . Знайшли тіла ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 був бездиханий, у крові, мертвий. Потім їм повідомили, що ворожий дрон, і почалися «скиди», і тому вони повернулись без тіл до точки евакуації. Вони забрали мобільний телефон ОСОБА_4 , який в подальшому віддали дружині. 24 вересня 2024 року вони вже вчотирьох спробували евакуювати тіла. Ввечері висадились у ОСОБА_13 , але ховались до ранку у гаражі, оскільки були «скиди». Їм наказали повертатись. На відеозапису зафіксовано тіло ОСОБА_4 у такому положенні, як він його бачив.

Свідок ОСОБА_10 , який є військовослужбовцем НОМЕР_7 в судовому засіданні повідомив, що 17 вересня 2024 року був на бойовій позиції у Неліпівці перебував з ОСОБА_4 в одній групі, але на різних позиціях. По радіозв`язку чув повідомлення про те, що відбувається ротація у групі, де перебував ОСОБА_4 , радіозв`язком повідомлено, що група готова до евакуації і їм було надано дозвіл на вихід з позиції. Приблизно через п`ять хвилин групою, у склад якої входив ОСОБА_4 , було повідомлено, що за ними ворожий дрон. Командир наказав прискоритись та не зупинятись. ОСОБА_4 доповів, що були «скиди», і що є поранений. Просив дозвіл зупинитись для накладення турнікетів, але їм наказали рухатись. Приблизно через тридцять хвилин ОСОБА_4 пропав зі зв`язку. Він по радіозв`язку чув обстріли, у тому числі мінометні. ОСОБА_4 повідомив, що лишився сам і що всі загинули, а також, що він не може пересуватись. О 03:00 04:00 год. ранку радіозв`язок був втрачений. 19 вересня 2024 року хлопці пішли евакуювати тіла, але доповіли, що не змогли. 24 вересня 2024 року він входив до складу евакуаційної групи, але група пересунулась лише три - чотири метри від точки евакуації у якесь приміщення. Був постійний обстріл, і тому вони повернулись, не евакуювавши тіла.

Свідок ОСОБА_9 який є військовослужбовцем НОМЕР_7 в судовому засіданні повідомив, що 19 вересня 2024 року він пішов за тілом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 . Вони знайшли тіло ОСОБА_4 . Він перевірив ознаки життя, яких не було, від тіла вже йшов характерний запах. Евакуаційну групу накрила арта і вони повернулись без тіл. 24 вересня 2024 року він повторно вийшов на евакуацію тіл, але евакуації не вийшло, оскільки вони сиділи у сараї і навіть не змогли звідти вийти внаслідок обстрілів. На відеозаписі тіло ОСОБА_4 , яким він його бачив 19 вересня 2024 року.

Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження визначений у ч. 2 ст. 293 ЦПК та такими, серед інших, є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно вимог ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У пункті 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК (1502-06), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зазначила, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

За правилами статті 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Водночас, у своїй постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.

За наведених обставин суд вважає, що зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджено існування обставин, які дають підстави припустити загибель старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського р-ну, Донецької області.

Що стосується дати смерті суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

З матеріалів справи встановлено, що днем вірогідної смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 17 вересня 2024 року, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 672, виданим 18 вересня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_10 , матеріалами службового розслідування та довідкою від 18 березня 2025 року про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Як зазначено у заяві ОСОБА_1 , визнання ОСОБА_4 померлим необхідно їй для здійснення державної реєстрації його смерті та отримання свідоцтва про смерть, оскільки від цього залежить подальше виникнення права щодо отримання грошових допомог.

Відтак, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 необхідно задовольнити та оголосити військовослужбовця старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого кулеметника (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського р-ну, Донецької області, померлим (загиблим) під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а місцем його смерті вважати населений пункт Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області.

Згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 263, 264, 265, 293, 294, 308 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України та Головне управління Національної гвардії України, про оголошення фізичної особи померлою (загиблою), задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська, Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 померлим (загиблим).

Встановити, що громадянин України ОСОБА_4 , старший солдат військової служби за Контрактом, старший кулеметник (бронеавтомобіля) роти спеціального призначення батальйону оперативного призначення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (особистий номер НОМЕР_8 ), загинув в районі населеного пункту - селища Неліпівка, Торецької міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Датою загибелі громадянина України ОСОБА_4 вважати - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне ім`я заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Повне ім`я заінтересованої особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Повне найменування заінтересованої особи: Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: вул. Європейська, 31, м. Південноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, 55002, .

Повне найменування заінтересованої особи: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місцезнаходження: АДРЕСА_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_11 .

Повне найменування заінтересованої особи: Головне управління Національної гвардії України, місцезнаходження: вул. Святослава Хороброго, 9-«а», м. Київ, 03151, .

Головуючий суддя Г. А. Далматова

Присяжний М.В. Аксьонов

Присяжна Ю.В. Тучкова