ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9016/25 Справа № 199/4304/24 Суддя у 1-й інстанції - Окладнікова О. І. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.

при секретарі Пікос А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2025 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 09 липня 2021 року на підставі рішення Старобільського районного суду Харківської області від 09 липня 2021 року, про встановлення факту смерті фізичної особи.

Після померлого залишилося спадкове майно, а саме:

1) корпоративні права в товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково- Виробничий Центр «ТРАНСМАШ» () в розмірі 1 080,00 грн., що становить 27% від статутного капіталу;

2) вклади в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» за поточним рахунком № НОМЕР_2 (дата відкриття: 25 липня 2013 року) залишок в розмірі 226,54 дол. США;

3) вклади в банківській установі АТ «Державний Ощадний Банк України»: у ТВБВ №10003/0427 за рахунком № НОМЕР_3 залишок в розмірі 11 993,68 грн.

4) права вимоги виконання зобов`язань за договором №0029 укладеного 01 травня 2018 року між спадкодавцем та АТ КБ «ПриватБанк», щодо оренди сейфової комірки, номер скриньки №01, адреса за якою знаходиться сейфова скринька АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_3 є:

- донька, позивач по справі, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження;

- неповнолітні діти, донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач по справі, ОСОБА_2 звернулася з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Олійник Світлани Вікторівни, про прийняття спадщини до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а після спливу шестимісячного строку прийняття спадщини, звернулася з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Натомість постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії виданої 02 лютого 2023 року приватним нотаріусом Олійник С.В., відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням не те, що до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини колишньої дружини ОСОБА_6 .

Справжність підпису ОСОБА_6 на заяві про прийняття спадщини нотаріусом не засвідчено, як і не засвідчені додані до неї документи. Таким чином, у спадковій справі відсутня належним чином оформлена заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини, відсутні безспірні докази перебування у зареєстрованому шлюбі або розірвання шлюбу між спадкоємцем, ОСОБА_6 і спадкодавцем, ОСОБА_3 ; не відомо про намір ОСОБА_6 щодо отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що веде до зменшення часток у спадщині інших спадкоємців і неможливості визначення кола спадкоємців.

В свою чергу позивач зазначає, що дійсно 25 вересня 1971 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , прізвище якої було змінено на ОСОБА_8 , був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 видано Луганським міським управлінням юстиції. Разом з тим, рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 липня 2013 року, яке набрало чинності 23 липня 2013 року, шлюб між ними був розірваний. Таким чином, відповідач ОСОБА_6 не є спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті шлюб між ними був розірваний.

Окрім того, слід зазначити, що перелічене спадкове майно не є спільною сумісною власністю подружжя, а є особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_2 , оскільки шлюб вважається розірваний з дня винесення рішення суду про розірвання шлюбу, а саме 11 липня 2013 тоді як корпоративні права, банківські вклади та сейфова скринька було придбані та оформлені після розірвання шлюбу.

Так, корпоративні права в товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробничий Центр «ТРАНСМАШ» () в розмірі 1 080,00 грн., що становить 27% від статутного капіталу, померлим були внесені 08 вересня 2015 року при створені товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20 липня 2023 року №30. Оскільки на момент створення товариства ТОВ «НВЦ «ТРАНСМАШ», а саме 08 вересня 2015 року померлий не перебував у будь-якому шлюбі, у зв`язку з чим зазначені корпоративні права не відносять до спільного сумісного майна подружжя, а є особистою приватною власністю ОСОБА_2 .

Вклади в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» за поточним рахунком № НОМЕР_2 залишок на якому в розмірі 226,54 дол. США був відкритий 25 липня 2013 року, що підтверджується довідкою від 20 вересня 2021 року №81-15-9/9812-БТ виданої на запит приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. А тому дані вклади є особистою приватною власністю спадкодавця.

Вклади в банківській установі АТ «Державний Ощадний Банк України»: у ТВБВ №10003/0427 за рахунком № НОМЕР_3 залишок в якому в розмірі 11 993,68 грн. теж був відкритий після розірвання шлюбу, що підтверджується листом від 08 березня 2021 року №46/12-05/23578/БТ наданого АТ «Державний Ощадний Банк України» на запит приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В. А тому дані вклади є особистою приватною власністю спадкодавця.

Також, 01 травня 2018 року між спадкодавцем та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір оренди №0029 сейфової ячейки, номер скриньки №01, адреса за якою знаходиться сейфова скринька АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим право спільної сумісної власності подружжя на права вимоги на виконання вказаного договору - не розповсюджується, так як укладений після розірвання шлюбу, а тому є особистою приватною власністю. Що підтверджується листом від 25 лютого 2024 року №20.1.0.0.0/7-240220/51412 наданий АТ КБ «ПриватБанк», а також копією самого договору №0029 від 01 травня 2018 року. З урахуванням того, що насправді спірне спадкове майно є особистою приватною власністю померлого ОСОБА_3 , а не часткою його колишньої дружини ОСОБА_6 в спільній сумісній власності подружжя, спадкове майно підлягає поділу між спадкоємцями в повному обсязі в рівних частках.

Позивач прийняла спадщину за законом шляхом подання заяви до нотаріальної контори в передбачений шестимісячний строк, як і прийняли спадщину відповідачі по справі його неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .. А тому спадкування між ними спадкового майна має відбуватися в рівних частках, а саме по 1/3 частині за кожним.

В свою чергу, ОСОБА_6 вважається такою, що не є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті не перебувала в зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем. У зв`язку із чим, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно, у якій зазначила, що 18 серпня 2021 року вона ОСОБА_1 , як законний представник малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , звернулась до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Олійник Світлани Вікторівни про прийняття спадщини за законом в інтересах малолітніх дітей, з проханням зробити запити щодо отримання необхідної інформації для видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі її заяви була зведена 18 серпня 2021 року спадкова справа 14/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Постановою Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Олійник Світлани Вікторівни від 02 лютого 2023 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_5 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті, з причин неможливості визначення кола спадкоємців, а саме, що у спадкової справі відсутня належним чином оформлена заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини, відсутні безспірні докази перебування у зареєстрованому шлюбі або розірвання шлюбі між спадкоємцем, ОСОБА_6 , і спадкодавцем, ОСОБА_3 ; не відомо про намір ОСОБА_6 щодо отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що веде до зменшення часток у спадщині інших спадкоємців.

Факт смерті ОСОБА_3 було підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть; свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 09 липня 2021 року на підставі рішення Старобільського районного суду Харківської області від 09 липня 2021 року про встановлення факту смерті фізичної особи.

ОСОБА_1 в заяві про прийняття спадщини вказана реєстрація місця проживання ОСОБА_3 на момент смерті: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, що заведених спадкових справ, № 66067136 станом на 18 серпня 2021 року, інформація щодо заведення спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в Спадковому реєстрі відсутня.

Після померлого залишилося спадкове майно. Спадкоємцями прав, які належали ОСОБА_3 , є спадкоємці за законом першої черги, що прийняли спадщину шляхом своєчасного подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини: донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 , колишня дружина померлого, знаючи, що їх шлюб було розірвано рішенням суду, оскільки під час судового засідання представник ОСОБА_6 не визнав позов, про що зазначено в рішенні Жовтневого районного суду місті Луганськ від 1 липня 2013 року по справі №435/1656/13-ц, про розірвання шлюбу, зареєстрованого Луганським міським управлінням юстиції 25 вересня 1971 року, актовий запис No1694, вводячи нотаріуса в оману направила заяву про прийняття спадщини на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 25 вересня 1971 року, актовий запис N 1694. Справжність підпису ОСОБА_6 на заяві про прийняття спадщини нотаріусом не була засвідчено, додані копії документів нотаріусом не засвідчено, як і свідоцтво про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 25 вересня 1971 року, актовий запис N 1694. ОСОБА_1 , як законний представник малолітніх дітей, зазначаю, що перелічене спадкове майно є особистою приватною власністю померлого ОСОБА_3 , а не часткою його колишньої дружини ОСОБА_6 в спільній сумісній власності подружжя, спадкове майно підлягає поділу між спадкоємцями дітьми в повному обсязі в рівних частках, а саме по 1/3 частині за кожним.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2025 року частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та ухвалено:

визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частку корпоративних прав, які складаються зі статутного капіталу в розмірі 1080,00 грн., що становить 27% в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробничий Центр «ТРАНСМАШ» (), в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ;

визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частку вкладу у сумі 226,54 дол. США, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 25 липня 2013 року на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ;

визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частку вкладу у сумі 11993,68 грн., що знаходиться на рахунку № НОМЕР_3 у ТВБВ №10003/0427, відкритому в банківській установі АТ «Державний Ощадний Банк України» на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 .

Відмовлено у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення суду мотивовано тим, що спадкоємцями першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являються його діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову ОСОБА_5 . В іншій частині первісного позову необхідно відмовити, оскільки позивачем помилково визначено як спадкове майно вимоги виконання зобов`язань за договором №0029 укладеного 01 травня 2018 року між спадкодавцем та АТ КБ «ПриватБанк», щодо оренди сейфової комірки, номер скриньки №01, строк дії якого закінчився, адже сам вміст вказаної сейфової комірки, який перелічений в акті №1 АТ КБ «ПриватБанк» від 05 серпня 2021 року і є спадковим майном. Вимоги про визнання права власності на 1/3 частку вмісту комірки позивачем не заявлено.

Також, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази відмови нотаріуса про видачу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , свідоцтв про право на спадщину за законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 25 вересня 1971 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції (а.с.228). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 . 22 лютого 2024 року до реєстру були внесені відомості щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 11 липня 2013 року та ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про відновлення втраченого судового провадження від 08 січня 2024 року (зворот а.с.228-а.с.229).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , про що 01.11.1972 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_9 , де батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (зворот а.с.58).

ОСОБА_3 являється також батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копія свідоцтв про народження серії НОМЕР_10 та серії НОМЕР_11 відповідно (а.с.41, 43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.148).

Згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» від 25 лютого 2024 року №20.1.0.0.0/7-240220/51412, ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , відкривав Договір оренди сейфової ячейки (896) №0029 від 01 травня 2018 року. Дата закінчення 07 травня 2019 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді:

- корпоративних прав, які складаються зі статутного капіталу в розмірі 1080,00 грн., що становить 27% в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробничий Центр «ТРАНСМАШ» () (а.с. 29-31);

- грошових коштів сумі 226,54 дол. США, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 25 липня 2013 року (а.с. 167);

- вкладу у сумі 11993,68 грн., що знаходиться на рахунку № НОМЕР_3 у ТВБВ №10003/0427, відкритому в банківській установі АТ «Державний Ощадний Банк України» (а.с.158)

- грошових коштів та ювелірних виробів, що являються вмістом індивідуального сейфа №01 за договором №0029 укладеного 01 травня 2018 року між померлим ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк»: 1) конверт№1: 200 EUR (2 шт.х100Е); 2) конверт 2: 5090 EUR (500х10 шт.; 50х1 шт.; 20х2 шт.); 3) конверт 3: 13 дол. США (5 дол.х2 шт.; 2 дол.х1 шт.; 1 дол.х1 шт.) +460 EUR (50ев.х6 шт.; 20єх7 шт.; 10єх2 шт.); конверт 4: 10300 дол. (100$ х103 шт.); 50 конверт 5: 530 EUR (50єх10 шт.; 20є х 1 шт.; 10є х 1 шт.). Пакет: конверт 1: 175 дол. (20 дол. Х 8 шт.; 10$ х 1 шт.; 5$ х 1 шт.); конверт 2: 1300$/дол. США (100$х13); конверт 3 (нотаріальні документи). Цінності: ювелірні вироби: 1 шт. перстень біл.мет.; 1 шт перстень жовт.мет.; хрест на ланцюжку жовт (а.с. 216).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Олійник С.В. від 02 лютого 2023 року було відмовлено ОСОБА_5 у вчинені нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням не те, що до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини колишньої дружини ОСОБА_6 . Справжність підпису ОСОБА_6 на заяві про прийняття спадщини нотаріусом не засвідчено, як і не засвідчені додані до неї документи. Таким чином, у спадковій справі відсутня належним чином оформлена заява ОСОБА_6 про прийняття спадщини, відсутні безспірні докази перебування у зареєстрованому шлюбі або розірвання шлюбу між спадкоємцем, ОСОБА_6 і спадкодавцем, ОСОБА_3 ; не відомо про намір ОСОБА_6 щодо отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що веде до зменшення часток у спадщині інших спадкоємців і неможливості визначення кола спадкоємців (а.с.225-227).

Частково задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємцями першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 являються його діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову ОСОБА_5 , тому необхідно визнати в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частку: - корпоративних прав, які складаються зі статутного капіталу в розмірі 1080,00 грн., що становить 27% в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробничий Центр «ТРАНСМАШ» (); - вкладу у сумі 226,54 дол. США, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 25 липня 2013 року; - вкладу у сумі 11993,68 грн., що знаходиться на рахунку № НОМЕР_3 у ТВБВ №10003/0427, відкритому в банківській установі АТ «Державний Ощадний Банк України». В іншій частині первісного позову необхідно відмовити, так як позивачем помилково визначено як спадкове майно вимоги виконання зобов`язань за договором №0029 укладеного 01 травня 2018 року між спадкодавцем та АТ КБ «ПриватБанк», щодо оренди сейфової комірки, номер скриньки №01, строк дії якого закінчився, адже сам вміст вказаної сейфової комірки, який перелічений в акті №1 АТ КБ «ПриватБанк» від 05 серпня 2021 року і є спадковим майном. Вимоги про визнання права власності на 1/3 частку вмісту комірки позивачем не заявлено.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що

Згідно із змістом ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Черговість спадкування за законом передбачена ст.1258 ЦК України. Зокрема, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено в п.п. 4.18 п.4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п. 24 зазначеної вище Постанови при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

При розгляді справи суд також приймає до уваги постанову Верховного Суду від 18 березня 2019 року, справа № 343/1048/17, згідно з якою відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції зобов`язаний був оцінити чи є у Позивача реальна можливість оформлення спадщини в позасудовому порядку, оскільки в матеріалах спадкової справи відкритої за заявою Позивачки вже наявна відмова ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом з причин неможливості визначення кола спадкоємців, колегія суддів відхиляє, оскільки зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відомостей про вчинення таких дій позивачем за зустрічним позовом суду не надано, відповідно, матеріали справи їх не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка неодноразово зверталась до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Олійник Світлани Вікторівни у відповідь отримувала, що неможливо визначити коло спадкоємців та в матеріалах спадкової справи вже є відмова з цих підстав, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки письмової відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Інші доводи апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Рішення, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Рішення в частині первісних позовних вимог не оскаржувалось, а отже не було предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 14 жовтня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 17 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова