КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/237/25 Головуючий у 1 інстанції: Потабенко Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Костюка Івана Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В січні 2025 року Акціонерне товариство «Сенс-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 19 липня 2019 року між АТ «Альфа-Банк», яке змінило своє найменування на АТ «Сенс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено угоду № 631202422 про надання споживчого кредиту. Відповідно до угоди банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту. ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 138717,27 грн., з яких: 79 813,10 грн. - заборгованість по простроченому тілу кредиту, 30 319,50 грн. - заборгованість за відсотками; 27 406,80 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1 177,87 грн. - заборгованість за відсотками на прострочене тіло кредиту. АТ «Сенс-Банк» просило стягнути з відповідачки наявну заборгованість.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року позов АТ «Сенс-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс-Банк`заборгованість за кредитним договором № 631202422 від 19 липня 2019 року в розмірі 138 717,27 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в позові АТ «Сенс-Банк». Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що заявлена до стягнення заборгованість за процентами була обрахована АТ «Сенс-Банк» за період з 19 липня 2019 року по 19 лютого 2024 року, що порушує погоджені строки кредитування за кредитним договором №631202422, яким передбачено строк кредитування 12 місяців. Після 19 липня 2020 року банк не мав нараховувати проценти за користування кредитом та овердрафт (несанкціонована заборгованість). Суд безпідставно прийняв до уваги розрахунок заборгованості позивача, оскільки він не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а тому не є належним доказом наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості створений самим позивачем, а, відтак, зазначена в ньому інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості. З розрахунку заборгованості не можливо встановити яким чином відбувалось нарахування відсотків за користування кредитом, овердрафту, яка відсоткова ставка застосована, від якої суми здійснювався розрахунок. Розрахунок заборгованості не містить підпису посадової особи банку. АТ «Сенс-Банк» не надало доказів для з`ясування чи дотримані банком при укладенні договору передбачені частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав банк узгодженими, в тому числі, і щодо відсотків за користування кредитом, неустойки за несвоєчасну сплату кредиту/овердрафту, погодження овердрафту, РКО. Суду не надано інформацію, яка розміщена на офіційній сторінці банку станом на дату укладення договору у мережі інтернет за посиланням www.alfabank.ua, не надано підтвердження погодження на конкретну публічну пропозицію АТ «Альфа банк».

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг, підписала оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631202422, якою запропонувала банку укласти угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. Згідно оферти АТ «Альфа-Банк» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., та випустити платіжну картку VisaPlatinum строком випуску на 5 років, зі сплатою позичальником процентів за користування кредитною лінією при вчиненні торгових операцій або зняття коштів, у розмірі 39,99 % річних. ОСОБА_1 зобов`язалася здійснювати погашення заборгованості шляхом внесення обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Того ж дня ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту.

Згідно протоколу позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» № 2/2022 від 12 серпня 2022 року АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до наданого АТ «Альфа-Банк» розрахунку ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 12 березня 2024 року становить 138 717,27 грн., з яких: 79 813,10 грн. - заборгованість по простроченому тілу кредиту, 30 319,50 грн. - заборгованість за відсотками; 27 406,80 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1 177,87 грн. - заборгованість за відсотками на прострочене тіло кредиту.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову АТ «Сенс Банк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 631202422 від 19 липня 2019 року в розмірі 138 717,27 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як було встановлено, 19 липня 2019 рокуміж АТ «Альфа-Банк», яке змінило своє найменування на АТ «Сенс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено угоду № 631202422про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на підставі якої АТ «Альфа-Банк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 39,99 % річних. На підтвердження договірних відносин та надання кредиту АТ «Сенс-Банк» надало оригінал Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631202422 від 19 липня 2019 року, Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору від 19 липня 2019 року, Паспорта споживчого кредиту від 19 липня 2019 року, виписку з рахунку ОСОБА_1 за період з 19 липня 2019 року по 12 березня 2024 року, з якої вбачається, що відповідачка користувалася кредитом. Відповідно до виписки з рахунку сума надходжень на картку за період склала 219 675,48, сума витрат - 463677,18 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідачка ОСОБА_1 не спростувала факт користування нею карткою, наявності та розміру заборгованості, а також не надала доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором у повному обсязі. Тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову АТ «Сенс-Банк».

Колегія судді відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що банк не мав права нараховувати проценти після 19 липня 2020 року, оскільки договором було передбачено строк кредитування в 12 місяців.

Як було встановлено, за умовами договору АТ «Альфа-Банк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії з установленим лімітом 200 000 грн. з наданням платіжної картки Visa Platinum строком випуску на 5 років. В паспорті споживчого кредиту встановлено строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умовами дотримання клієнтом умов договору. З виписки з рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувалася карткою та кредитним лімітом з моменту її випуску та після 19 липня 2020 року, що вказує на продовження дії договору та правомірність нарахування банком процентів за користування кредитом.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на ненадання АТ «Сенс-Банк» належних доказів на підтвердження розміру заборгованості. Окрім розрахунку заборгованості АТ «Сенс-Банк» надало також виписку з рахунку ОСОБА_1 за період з 19 липня 2019 року по 12 березня 2024 року, яка є первинним бухгалтерським документом та відображає повну інформацію щодо здійснених відповідачкою витрат та всіх нарахувань.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо недотримання банком при укладенні договору вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем умов кредитування. Умови кредитування визначені в Оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631202422 від 19 липня 2019 року, яка була підписана відповідачкою. Інформація про загальні умови кредитування з прикладом розрахунку орієнтовної вартості кредиту також була розміщена у Паспорті споживчого кредиту від 19 липня 2019 року. Відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала, що користувалася виданою їй карткою, що вказує на прийняття нею відповідних умов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права.

Також, суд першої інстанції надав належну оцінку письмовим доказам, що були надані сторонами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Костюка Івана Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.