Справа № 444/920/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М.
Провадження № 22-ц/811/3657/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Сенс Банк», яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст.432 ЦПК України у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №600/07-096 від 29.05.2007 року, -

В С Т А Н О В И В:

15.10.2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 22.06.2016 року №444/920/14-ц, виданий на примусове виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості станом на 08 квітня 2014 року за кредитним договором № 600/07-096 від 29 травня 2007 року в сумі 124432,26 (сто двадцять чотири тисячі чотириста тридцять два долари) 26 центів доларів США та пені в сумі 95770 грн 82 коп. (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят грн 82 коп.); стягнення заборгованості станом на 09 квітня 2014 року за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035,74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн 07 коп.); стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3654 грн 00 коп. (триста тисяч шістсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та 1827 грн 00 коп. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн 00 коп.) судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги щодо боржника ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовував тим, що 29 травня 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 600/07-096, згідно п.1 якого позичальник отримав кредит у розмірі 75 000,00 доларів США, що по курсу НБУ становило 378 750,00 гривень. Згідно з п.1.1. зазначеного кредитного договору сторони узгодили графік погашення основної суми заборгованості рівними сумами щомісячно з червня 2007 року по травень 2022 року.

29 травня 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 (дружиною ОСОБА_1 ) було укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №622, згідно п.1.1. якого іпотека забезпечувала виконання зобов`язання за кредитним договором № 600/07-096 від 29.05.2007 року; предмет іпотеки - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 18942631, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на нерухоме майно від 23.05.2007 року (п.1.1.1. іпотечного договору).

13 серпня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (заявник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316, за умовами якого останньому надано на поточні потреби кредитний ліміт до 44 тис. доларів США зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном погашення кредиту до 12 серпня 2023 року. У подальшому, між сторонами була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 13 серпня 2008 року № 602/25-316.

13 серпня 2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №1769, згідно преамбули та п.1.1. якого укладена іпотека забезпечувала виконання зобов`язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 602/25-316 від 13.08.2008 року; предмет іпотеки - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 18942631, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право на нерухоме майно від 23.05.2007 року та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1078 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:006:0017, що належить іпотекодавцю на підставі державного акту на землю (п.1.1.1. іпотечного договору).

У квітні 2014 року АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зазначеними вище кредитними договорами, у задоволенні якого рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20 березня 2015 року було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 березня 2015 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2007 року № 600/07-096 станом на 08 квітня 2014 року в сумі 124 432,26 доларів США та пеню в сумі 95 770 грн 82 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 серпня 2008 року № 602/25-316 станом на 09 квітня 2014 року в сумі 78 035,74 доларів США та пеню в сумі 58 398 грн 07 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22.06.2016 року на виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року Жовківським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №444/920/14-ц.

11.07.2016 року Жовківським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито ВП №51626676 з примусового виконання виконавчого листа №444/920/14-ц, в межах якого у 2016 та 2018 роках винесено постанови про накладення арешту на кошти та майно боржника.

26.06.2018 року державним виконавцем у ВП №51626676 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

У квітні 2019 року стягувач (АТ «Укрсоцбанк») надіслав ОСОБА_1 (позичальнику) та його дружині, ОСОБА_3 (іпотекодавцю), повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, в якому зазначив, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ними буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом.

05.06.2019 року у зв`язку з набуттям АТ «Укрсоцбанк» права власності на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання кредитних договорів, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №168718431 від 30.05.2019 року та №169891224 від 10.06.2019 року, позикодавцем було прийнято рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості. Таким чином, основне зобов`язання, яке виникло на підставі зазначених вище кредитних договорів припинилося як в силу закону, оскільки кредитор звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», так і на підставі анулювання його самим кредитором.

Згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.10.2024 року юридична особа АТ «Укрсоцбанк» припинена, а її правонаступником є АТ «Альфа-Банк» (теперішня назва АТ «СЕНС БАНК»).

Вважає, що виконавчий лист від 22.06.2016 року №444/920/14-ц, виданий на примусове виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29 травня 2007 року та заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок ОСОБА_1 як боржника відсутній повністю у зв`язку з його припиненням в силу закону та дій кредитора (іпотекодержателя), які зумовили такі юридичні наслідки. Просив заяву задоволити.

Оскаржуваною ухвалою заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 22.06.2016 року №444/920/14-ц, виданий на примусове виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості станом на 08 квітня 2014 року за кредитним договором № 600/07-096 від 29 травня 2007 року в сумі 124432,26 (сто двадцять чотири тисячі чотириста тридцять два долари) 26 центів доларів США та пені в сумі 95770 грн 82 коп. (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят грн 82 коп.); стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості станом на 09 квітня 2014 року за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн 07 коп.; стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3654 грн 00 коп. (триста тисяч шістсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та 1827 грн 00 коп. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн 00 коп.) судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвалу суду оскаржив АТ «Сенс Банк», яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк».

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначив, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року, на виконання якого видано виконавчий лист №444/920/14-ц, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягала стягненню заборгованість за двома кредитними договорами, а саме за кредитним договором № 600/07-096 від 29 травня 2007 року та кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року. У ході виконання зазначеного вище виконавчого листа стягувачем було звернуто стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», лише в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № 600/07-096 від 29 травня 2007 року. При цьому, виконавчий лист в частині стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року залишився невиконаним, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів протилежного. Враховуючи, що за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року правовідносини не припинились, боргове зобов`язання не погашено, підстави для визнання виконавчого документу №444/920/14-ц, який є чинним та неподільним, таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Сенс Банк» - Блажевський П.І. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 09.09.2021 року у справі №824/67/20 також зазначено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У постанові від 17.10.2019 року у справі № 2-3558/2010 Верховний Суд дійшов висновку, що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Згідно постанови Верховного Суду від 19.01.2023 року у справі № 824/2/22 законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа (постанова Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21).

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №600/07-096 від 29 травня 2007 року станом на 08 квітня 2014 року в сумі 124 432, 26 (сто двадцять чотири тисячі чотириста тридцять два долари 26 центів) доларів США та пеню в сумі 95 770 грн 82 коп. (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят грн. 82 коп.). Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №602/25-316 від 13 серпня 2008 року станом на 08 квітня 2014 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч тридцять п`ять доларів 74 центи) та пеню в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн 07 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3654 грн 00 коп. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири грн 00 коп.) судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та 1827 грн 00 коп. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн 00 коп.) судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

18.07.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51626676 з виконання виконавчого листа №444/920/14-ц, виданого 22.06.2016 року Жовківським районним судом Львівської області на виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року.

Згідно листа Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області від 20.08.2024 року № 26508, 26.06.2018 року, державним виконавцем Макогоном В.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У зазначеній постанові державним виконавцем зазначено, що боржником борг не сплачено, вимоги виконавчого документа не виконано, за боржником не зареєстровано нерухоме чи рухоме майно, на яке може бути звернення стягнення, боржник не отримує пенсії, а також за боржником не зареєстровано транспортний засіб і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, виявилися безрезультатними. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на майно, а саме будинок за адресою АДРЕСА_1 , набуте АТ «АЛЬФА-БАНК» 08.11.2019 року, тобто після повернення державним виконавцем виконавчого документу стягнувачу.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 14.08.2024 року за виконавчим листом № 444/920/14-ц Жовківським РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області здійснювалося виконавче провадження № 51626676.

Як убачається з наданої АТ «АЛЬФА-БАНК» інформації від 08.12.2020 року, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк».

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності 05.06.2019 року земельна ділянка б/н за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0017, площа 0,1078 га, зареєстрована за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та є у його власності на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням.

Згідно довідки Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 24.09.2019 року, виданої ОСОБА_1 , такого повідомлено, що 05.06.2019 року АТ «Укрсоцбанк» відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме будинок житловою площею 102,1 кв.м, загальною площею 184,0 кв.м та земельну ділянку площею 0,1078 га, кадастровий номер :01:006:0017, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку з задоволенням вимог в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації Банком права власності на нерухоме майно останньому прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №600/07-096 від 29.05.2007 року.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з відсутності в ОСОБА_1 обов`язку зі сплати боргу на виконання виконавчого листа № 444/920/14-ц, що підтверджується довідкою АТ «Сенс-Банк» про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 356 від 24.09.2019 року, згідно якої кредитором після звернення стягнення на предмет іпотеки прощено боржнику ОСОБА_1 залишок наявної в нього кредитної заборгованості. При цьому, суд врахував позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.07.2022 року в справі № 303/2983/19, згідно якої зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Однак, з таким висновкомсуду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки згідно наявної в матеріалах справи довідки АТ «Сенс-Банк» про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 356 від 24.09.2019 року, у зв`язку з задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації за Банком права власності на нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . Банком було прощено (анульовано) залишок заборгованості лише за кредитним договором №600/07-096 від 29.05.2007 року. При цьому, докази виконання ОСОБА_1 виконавчого листа в частині стягнення з нього в користь АТ «Укрсоцбанк» боргу за кредитним договором №602/25-316 від 13 серпня 2008 рокучи прощення йому Банком боргу за цим кредитним договором в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено практикою Європейського суду з прав людини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження виконання боржником рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року в частині стягнення з нього в користь АТ «Укрсоцбанк» боргу за кредитним договором №602/25-316 від 13 серпня 2008 року, передбачені законом підстави для визнання виконавчого листа № 444/920/14-ц таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн 07 коп. відсутні.

З наведених мотивів, ухвалу суду в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа від 22.06.2016 року №444/920/14-ц, виданого на примусове виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн) 07 коп. слід скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа від 22.06.2016 року №444/920/14-ц таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн) 07 коп. - відмовити.

Ухвалу суду в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №444/920/14-ц, виданого на примусове виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 600/07-096 від 29 травня 2007 року в сумі 124432,26 (сто двадцять чотири тисячі чотириста тридцять два долари) 26 центів доларів США та пені в сумі 95770 грн 82 коп. (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят грн 82 коп.) слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк», яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», задоволити частково.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа від 22.06.2016 року №444/920/14-ц, виданого на примусове виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн 07 коп. скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа від 22.06.2016 року №444/920/14-ц таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 602/25-316 від 13 серпня 2008 року в сумі 78035, 74 доларів США (сімдесят вісім тисяч триста п`ять доларів 74 центи) та пені в сумі 58398 грн 07 коп. (п`ятдесят вісім тисяч триста дев`яносто вісім грн 07 коп. - відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра