Справа №745/639/25
Провадження № 2/745/239/2025
Р І Ш Е Н Н Я
21.10.2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з повним підтриманням позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала і, з`явившись одноразово всудове засідання, позовні вимоги не визнала, посилаючись на мотиви наданої нею письмової довідки.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити зі слідуючих підстав.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме, надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору.
Згідно з графіком платежів повернення заборгованості повинно здійснюватися рівними щомісячними платежами по 887,00 грн. починаючи з 18.05.2016 по 18.04.2018, (а.с.11).
Згідно зі статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513, ч. 1 ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач в наданій суду письмовій заяві просила приєднати до справи довідку про погашення боргу перед АТ «КБ Голобус», яке стало правонаступником банку Михайлівський (а.с.2 т.2).
Так, згідно з довідкою від 23.09.2025 №2399 АТ «Комерційний банк «Глобус» повідомляє, що станом на 22.09.2025 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має перед ними заборгованості за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус»» для фізичних осіб, вчиненим шляхом підписання заяви-анкети №40178477 від 18.12.2019 на приєднання до договору, кредит закрито, (а.с.11-12 т.2).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши надану відповідачем довідку, суд зазначає, що вона є неналежним доказом у даній справі, бо відповідачем не надано жодного доказу відступлення публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» прав вимоги за кредитним договором №200513172 акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус»» та погашення нею заборгованості, саме. за цим договором, оскільки, згідно з дослідженою довідкою, вбачається, що ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ «КБ «Глобус»» за іншим договором, а саме, договором, згідно з анкетою заявою №40178477 від 18.12.2019, який не має відношення до справи.
Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивача на суму 7000,00 грн., суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано договір про надання правової допомоги №26 від 15.02.2024, (а.с.339-343 т.1), додаткова угода №26 від 15.02.2024 до вказаного договору, (а.с.348), свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 335 т.1), підписаний позивачем та адвокатом акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.05.2025 на суму 7000 грн., де вказано п. 4 що оплата правової допомоги адвокатом здійснюється в повному обсязі при підписанні відповідного акту, (а.с.334 т.1), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 7000 грн., (а.с. 338 т.1).
За таких обставин витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню повністю у розмірі 7000 грн., оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512-514, 526 ,527, 530, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 206, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України,
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.М.Даньков