Справа № 342/754/23
Провадження № 22-ц/4808/1375/25
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р.М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Баркова В.М.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Борщенко Владлена Валеріївна, та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жуковський Віталій Валентинович, на ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року в м. Городенка Івано-Франківської області про видачу дублікатів виконавчих листів, повний текст якої складено 01 серпня 2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жуковський Віталій Валентинович, про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері до досягнення дітьми трьохрічного віку,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заяви

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року у справі №342/754/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей задоволено частково. На підставі рішення суду у справі 19 вересня 2023 року видані виконавчі листи. Враховуючи, що боржник ОСОБА_2 перебуває за межами України, виникла необхідність у примусовому виконанні судового рішення на території іноземної держави, що відповідно до міжнародних договорів, зокрема Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 21 січня 2006 року, а також Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах від 29 січня 2016 року, здійснюється у встановленому міжнародному порядку. У зв`язку з цим 04 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася із клопотанням про визнання та виконання відповідного судового рішення до Міністерства юстиції України як центрального органу з питань правової допомоги для подальшого направлення їх до компетентного суду іноземної держави. До заяви вона долучила всі необхідні документи, в тому числі оригінали виконавчих листів разом із нотаріально завіреним перекладом англійською мовою. З огляду на відсутність інформації щодо стану розгляду зазначеного клопотання, 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України. У відповіді від 14 лютого 2025 заявницю поінформовано, що її клопотання повернуто ще 22 листопада 2024 року на зазначену у ньому адресу для належного оформлення. Крім того, разом із листом повернуто виконавчі листи, видані Городенківським районним судом, оскільки зазначені документи підлягають виконанню виключно на території України. На підтвердження повернення наданих документів Міністерством юстиції України надано відповідь простою письмовою кореспонденцією, оплаченою з використанням відбитків про оплату. З цього документа встановлено, що 25 листопада 2024 року Міністерством юстиції України через відділення «Київ-1» передано до відправлення 124 одиниці поштових відправлень, серед них відповідь за вих. № 161523/П-32720/12/1/13, адресована ОСОБА_1 як просте письмове відправлення. Однак, за вказаною адресою у клопотанні заявник не проживає, у зв`язку з чим станом на день звернення поштове відправлення не було отримано адресатом.

Водночас інформація щодо його повернення чи втрати відсутня. У наданій відповіді АТ «Укрпошта» зазначено, що інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом 6-ти місяців та протягом 6-ти місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання та вручення поштових відправлень. Тому, провести перевірку пересилання простого поштового відправлення від 25 листопада 2024 року неможливо. Стягувач звернулася до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, оскільки оригінали були втрачені під час поштового пересилання, їх місцезнаходження не встановлено, що фактично унеможливлює звернення до компетентного органу іноземної держави для виконання судового рішення. Ситуація, що склалася, порушує право заявника на ефективне виконання судового рішення, яке є невід`ємною складовою права на справедливий суд.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа задоволено частково.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 342/754/23 (провадження 2/342/394/2023) на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Резнік Катерина Олександрівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері до досягнення дітьми трирічного віку, в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 342/754/23 (провадження 2/342/394/2023) на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Резнік Катерина Олександрівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері до досягнення дітей трирічного віку, в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційних скарг

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Борщенко В.В., подав апеляційну скаргу у якій зазначив, що заявником ОСОБА_1 не виконано обов`язку щодо направлення йому копії заяви про видачу дублікатів виконавчих листів з доданими до неї матеріалами у спосіб та у порядку передбаченому процесуальним законом. Зокрема, матеріали справи не містять опису вкладення до поштового відправлення, а єдиним доказом, долученим до матеріалів справи заявником є конверт із поштовою відміткою про повернення поштової кореспонденції у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Вважає, що такі дії ОСОБА_1 призвели до обмеження його права на доступ до правосуддя та до порушення принципу змагальності сторін.

Щодо втрати виконавчих документів, зазначив, що у матеріалах справи відсутній документ, який би вказував на те, що до Міністерства юстиції України справді надіслано саме оригінали виконавчих листів, а не їх копії чи інші матеріали. Окрім того звернув увагу на відсутність підтвердження отримання таких документів Міністерством юстиції України.

Таким чином, вважає, що у матеріалах справи немає жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував факт втрати виконавчих листів у розумінні ст. 433 ЦПК України.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 вже ініціювала процедуру визнання та виконання рішення суду за межами України через Міністерство юстиції України надавши до нього виконавчі листи, вона має на меті одержання дублікатів виконавчих листів не для заміни їх втрачених оригіналів. Оскільки ОСОБА_1 одночасно звернулася до суду з вимогою видати дублікати виконавчих листів, це створює на переконання апелянта, ризик пред`явлення одного й того самого рішення до виконання у різних юрисдикціях в Україні та поза її межами. В свою чергу, вважає, що такі дії можуть призвести до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми аліментів з боржника.

З врахуванням наведеного просив суд скасувати ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року та відмовити у видачі ОСОБА_1 дублікатів виконавчих листів.

Заявник ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, у якій зазначила, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а ухвала постановлена без належного врахування поданих доказів та встановлених обставин, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката. Міністерством юстиції України 22 листопада 2024 року повернуто виконавчі листи видані Городенківським районним судом. На підтвердження цього ним для ОСОБА_1 адресовано відповідь, однак за адресою вказаною у цій відповіді заявниця не проживає, у зв`язку з чим нею не було отримано адресоване їй поштове відправлення. Інформація щодо повернення їй поштового відправлення чи втрату відсутня, а перевірка його пересилання є неможливою. Також досліджуючи докази щодо причин втрати оригіналів виконавчих листів, суд визнав, що документи були втрачені під час поштового пересилання та задовольнив клопотання про видачу їх дублікатів, однак при розгляді питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання ці обставини оцінені судом, як такі що не є поважними. Тому апелянтка вважає, що такий підхід суду свідчить про внутрішню суперечність у правовій оцінці ним одних і тих самих фактів.

Щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначила, що у неї не було об`єктивної можливості для пред`явлення виконавчого листа до виконання у встановлений строк, оскільки апелянт пребувала у період з 27.11.2022 року по 01.05.2025 року за межами України на території Королівства Норвегія, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон. У подальшому нею здійснювалися всі необхідні процесуальні дії для реалізації права на виконання судового рішення за кордоном, зокрема, пересилання документів, здійснення перекладу судових рішень та виконавчих документів іноземною мовою, нотаріальне засвідчення перекладу виконавчих листів.

Враховуючи наведене просила ухвалу суд першої інстанції в частині відмови у задоволенні її заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката про стягнення з відповідача аліментів у розмір 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми трирічного віку, скасувати. Поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №342/754/23 у частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь щомісячно аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми трирічного віку та видати дублікат такого виконавчого листа.

Позиція інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 адвокат Жуковський В.В. подав відзив на апеляційну скаргу у якому зазначив, що вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Доводи ОСОБА_2 про те, що конверт є єдиним доказом надсилання іншій стороні заяви з доданими до неї документами, спростовуються матеріалами справи. Також вважає, що ОСОБА_2 у своїх доводах посилається на позиції Верховного суду, яків не є релевантними у даній справі. Представник ОСОБА_1 не погоджується також з доводами ОСОБА_2 про відсутність доказів втрати виконавчих листів. Стороною заявника дотримано всіх належних процедур, підтверджено факт відправлення і подальшої втрати оригіналів виконавчих листів. Саме ця обставина зумовлює необхідність видачі їх дублікатів, оскільки відсутність оригіналів унеможливлює реалізацію права заявника на ефективне виконання судового рішення. Доводи ОСОБА_2 про можливість подвійного стягнення вважає безпідставними. Жодних дій на паралельне виконання рішення суду як на території України, так і за її межами, ОСОБА_1 не вчиняла.

Враховуючи наведене, просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу від 31 липня 2025 року залишити без задоволення.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

У судове засідання не з`явився боржник та його представник адвокат Борщенко В.В., якою подана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у іншому судовому засіданні.

Враховуючи, що у судове засідання, призначене апеляційним судом на 16.09.2025 року, представник ОСОБА_5 уже подавала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні (а.с.121-122, том 2) і суд таку заяву задовольнив, розгляд справи відкладався, тому причини неявки у судове засідання повторно представника боржника слід визнати неповажними. Крім того, в силу частини 2 статті 272 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Тому апеляційним судом розглянута справа без участі боржника та його представника.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши доповідь судді, пояснення стягувача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга боржника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга стягувача обґрунтована, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року з урахування описки, виправленої ухвалою від 05 жовтня 2023 року, по справі № 342/754/23 стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, починаючи з 28.06.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів на дітей звернуто до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 28.06.2023 року і до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 2147, 20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 64-71 том 1). Рішення набрало законної сили 20.10.2023 року.

На виконання цього рішення суду Городенківським районним судом видано чотири виконавчі листи, три з яких на підставі заяви від 20 листопада 2023 року (а.с.111-112 том 1) надіслані на адресу представника позивача адвоката Резнік К.О.: вул..Шота Руставелі, 31-Б, офіс 17, м.Київ, 01033, отримання яких 28 листопада 2023 року підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 113-114 том 1).

У матеріалах справи міститься заява стягувача ОСОБА_1 від 16 травня 2025 року про надання інформації для виконання судового рішення за межами України (а.с.122 том 1).

У відповіді Городенківського відділу виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виходить, що виконавчі листи по справі № 342/754/23 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері до досягнення дітьми трьохрічного віку на примусове виконання у відділ виконавчої служби не пред`являлись та на виконанні не перебувають (а.с.125 том 1).

При цьому Городенківським судом Івано-Франківської області складено дві довідки про те, що рішення суду набрало законної сили 20.10.2023 року, виконавчі листи по справі за вих. № 342/754/23/9555/2023 направлені представнику позивача адвокату Резнік К.О. за вказаною нею адресою, до суду не поверталися, відповідач ОСОБА_2 був своєчасно та в належній формі повідомлений про час та місце судового розгляду справи, копія судового рішення йому вручена 28.09.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.126-127 том 1)

У матеріалах справи містяться копії трьох виконавчих листів з перекладом англійською мовою: 1) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, починаючи з 28.06.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання до 11 листопада 2040 року; 2) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 28.06.2023 року і до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 11 лютого 2025 року; 3) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 21 жовтня 2021 року (а.с. 147-155 том 1).

З відповіді Міністерства юстиції України від 22.11.2024 року встановлено, що стягувач зверталася з клопотанням про визнання та виконання рішення суду України на території Сполученого Королівства Великобританіїї та Північної Ірландії, однак заява повернута для належного оформлення та у листі вказано, що разом з цим повертаються виконавчі листи, видані Городенківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення аліментів та коштів з ОСОБА_2 , повернуто, оскільки вони підлягають виконанню виключно на території України (а.с. 156-157 том 1).

У відповіді на звернення стягувача ОСОБА_1 від 07.02.2025 року Міністерством юстиції України підтверджено, що листом від 22.11.2024 року повернуто клопотання на зазначену у ньому адресу для належного оформлення згідно з вимогами Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2017 року за № 2904/5 (витяг з журналу вихідної кореспонденції, відомість про просту поштову кореспонденцію, оплачену з використанням відбитків про оплату та копія листа Мінюсту від 22.11.2024 року додана). Разом з ним повернуті виконавчі листи, видані Городенківським районним судом про стягнення аліментів та коштів з ОСОБА_2 , оскільки зазначені документи підлягають виконанню виключно на території України. На підтвердження зазначених обставин подана копія відомості на просту письмову кореспонденцію, оплачену з використанням відбитків про оплату, копія квитанції про оплату поштових переказів, які містять загальну інформацію щодо поштових відправлень, здійснених Міністерством юстиції України 25.11.2024 року, а також витяг з журналу обліку вихідної кореспонденції Міністерства юстиції України у 2024 році, відповідно до якого 25.11.2024 року адресату Попович О.В. за вих. № 161523/11-32720/12.1.3 простою письмовою кореспонденцією відправлено пакет (а.с.158-161 том 1).

Згідно відповіді АТ «Укрпошта» на запит представника стягувача від 27.05.2025 року у автоматизованій системі Укрпошти інформація про вручення реєстрованого поштового відправлення зберігається протягом шести місяців з дня прийняття пересилання, тому перевірка щодо пересилання та вручення поштового відправлення не здійснена (а.с.162 том 1).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат- це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1- 3 статті 12 закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Отже, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 (провадження № 61-10540св22), зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Крім того, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа через його втрату, стягувач повинен надати належні докази такої втрати, а суд перевірити, чи не виконане рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист, і чи не втратило це рішення чинність (Постанова Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 6-66/2011).

Володіючи інформацією про перебування боржника за кордоном, стягувач направила виконавчі листи на виконання через Міністерство юстиції України із клопотанням про визнання і виконання рішення суду України за межами України.

Міністерством юстиції визнається отримання оригіналів виконавчих листів і, після розгляду клопотання, їх повернення на адресу стягувача простою поштовою кореспонденцією. Стягувач заперечує їх отримання.

Оскільки державний орган отримав виконавчі документи, то слід дійти висновку, що він був відповідальним за їх збереження до моменту вручення стягувачу. Збереження виконавчих документів державним органом не забезпечено, тому слід дійти висновку, що такі втрачені з вини Міністерства юстиції України.

Таким чином, суд вірно видав два дублікати виконавчих листів, строк пред`явлення яких до виконання не пропущено.

Боржник у апеляційній скарзі посилається на те, що стягувачем йому не були направлені копії заяви про видачу дублікатів виконавчих листів з доданими до неї матеріалами у спосіб та у порядку передбаченому процесуальним законом, матеріали справи не містять опису вкладення до поштового відправлення, а єдиним доказом, долученим до матеріалів справи заявником є конверт із поштовою відміткою про повернення поштової кореспонденції у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що призвело до обмеження його права на доступ до правосуддя та до порушення принципу змагальності сторін.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки заява про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання подана представником стягувача адвокатом Жуковським В.В. засобами поштового зв`язку, зареєстрована судом 24 червня 2025 року, суд першої інстанції таку заяву прийняв 25 червня 2025 року, не залишаючи без руху, про що свідчить ухвала Городенківського районного суду від 25 червня 2025 року, тому обов`язоком суду було направлення документів, доданих до заяви, стороні. Боржник міг заявити суду про направлення йому копій доданих до заяви документів і отримати їх у суді безпосередньо. Ця обставина не може бути підставою для відмови у видачі дублікатів виконавчих листів. Тим паче, що виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дітей стосується інтересів дітей, які превалюють над інтересами стягувача і боржника.

Суд не приймає посилання боржника у апеляційній скарзі на те, що виникають сумніви у направленні до Міністерства юстиції України оригіналів виконавчих листів стягувачем, оскільки Міністерством юстиції України цей факт визнаний у листах, адресованих стягувачу.

Також є неспроможними і доводи боржника у апеляційній скарзі про можливість подвійного стягнення у разі видачі дублікатів виконавчих листів як в Україні, так і за кордоном, оскільки для визнання рішення іноземною державою і виконання його компетентному органу іноземної держави надається інформація про невиконання , а у разі виконання, то в якому обсязі рішення суду в Україні.

Що ж стосується апеляційної скарги стягувача, то її доводи є слушними, оскільки нею подані беззаперечні докази втрати виконавчих листів, в тому числі і виконавчого листа про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку, строк пред`явлення якого до виконання закінчився на день подання заяви про видачу дубліката.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак , у пунктах 47 і 48 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Оскільки у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються, Верховний Суд зазначив про відсутність підстав вважати, що стягував пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває дотепер.

У пунктах 47 і 48 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі

№ 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 07 квітня 2023 року у справі № 910/5925/15-г, від 03 квітня 2025 року у справі № 712/8159/15-ц; від 05 лютого 2025 року у справі № 1616/803/2012.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року з урахування описки, виправленої ухвалою від 05 жовтня 2023 року, у справі № 342/754/23, на підставі якого видано виконавчі листи, набрало законної сили 20 жовтня 2023 року. Отже, встановлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання на утримання матері дітей хоча і сплив 11 лютого 2025 року, однак станом на 10 січня 2025 року діяв військовий стан на території України, а тому наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Судом першої інстанції ці положення Закону не враховані і помилково відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа стягувачу.

Таким чином, ухвала суду в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви. На підставі статті 141 ЦПК України на користь заявниці ОСОБА_1 пілягає стягненню з боржника ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 268,374,376, 381-383,3890 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Борщенко Владлена Валеріївна, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2025 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк пред`явлення виконавчого листа у частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

В іншій частині ухвалу Городенківського районного суду від 31 липня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06.06.2019 року органом №2616, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 23.09.2021 року органом 0719, АДРЕСА_2 ) витрати зі сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору у розмірі 785 грн (сімсот вісімдесят п`ять гривень вісімдесят копійок) 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.М. Барков

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.