Номер справи 171/2699/25
Номер провадження 2/171/1705/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.10.25 м. Апостолове

Апостоловіський районний суд Дніпропетровської областів складі:

головуючого судді Ліпчанський С.М.,

за участю секретаря судового засідання Ровної Н.А.,

розглянувши в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковченко В.І. до ОСОБА_2 , третя особа Апостолівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду про знятя арешту та заборону щодо відчуження спадкового майна померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обтяження 2445642, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 30.09.2005, реєстратором: Апостолівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження : ухвала про накладення арешту на будинок з надвірними будівлями, б/н, 30.09.2005, Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову посилається на те,що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтва про смерть від 11.11.2024року серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради.

У зв`язку зі смертю дружини ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно що належить померлому, а саме на 1/ 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 . Спадкова справа була відкрита.

18.06.2025 року він звернувся з заявою до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Богомолова В.І., щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нотаріусом була винесена постанова про відому у вчиненні нотаріальної дії, де вказано, що відповідно до положень підпунктів 4.18 пункту 4 галви 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За результатами перевірки фактів відсутності( наявності) заборони або арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис № 2445642 від 30.09.2005 р. про арешт на вищевказаний будинок. Згідно з підпунком 4.17. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до припинення арешту. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 429908588, накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2445642, зареєстровано : 30.09.2005 р. Підстава обтяження : Ухвала про накладення арешту на будинок з надвірними будівлями, б/н, 30.09.2005 р. АПОСТОЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ. Обєкт обтяження : будинок з надвірними будівлями, адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач та представник позивача адвокат Яковченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали заяву, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Третя особа представник Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області до судового засідання не з`явилась, повідомлена належним чином.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив розгляд справи проводити у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На підставі ст. 89 ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтва про смерть від 11.11.2024року серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється спадкоємцем за законом після смерті дружини. У зв`язку зі смертю дружини ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно що належить померлому, а саме на 1/ 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

18.06.2025 року позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Богомолова В.І., щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3 . Нотаріусом була винесена постанова про відому у вчиненні нотаріальної дії, де вказано, що відповідно до положень підпунктів 4.18 пункту 4 галви 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За результатами перевірки фактів відсутності( наявності) заборони або арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис № 2445642 від 30.09.2005 р. про арешт на вищевказаний будинок. Згідно з підпунком 4.17. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до припинення арешту. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 429908588, накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2445642, зареєстровано : 30.09.2005 р. Підстава обтяження : Ухвала про накладення арешту на будинок з надвірними будівлями, б/н, 30.09.2005 р. АПОСТОЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ. Обєкт обтяження : будинок з надвірними будівлями, адреса: АДРЕСА_1 .

На адвокатський запит № 28 від 01.07.2025 року Апостолівським районним судом були надані копії ухвал суду по цивільній справі № 2-234/06. Відповідно до ухвали від 30.09.2005 року було накладено арешт на будинок з надвірним будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою винесення даної ухвали була подана позовна заява, позивач ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину будинку, про визнання членом сімї, про визнання права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду від 16.05.2006 року судом було встановлено, що дана позовна заява була подана з недодержанням вимог ст. 119 ЦПК України та даний позов було залишено без руху до 16 червня 2006 року.

Відповідно до ухвали Апостолівського районного суду від 22 червня 2006 року дана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину будинку, про визнання членом сімї, про визнання права користування житловим приміщенням, позов поданий ОСОБА_2 було визнано неподаним та повернуто позивачеві.

Тобто рішенням по справі не було прийнято так як позов не подавався. Але відповідно до даної ухвали не було вирішено судом щодо зняття арешту з даного будинку який на теперішній час є об`єктом спадкування.

На теперішній час ухвала суду від 30.09.2005 року про арешт на житловий будинок втратила чинність у зв`язку з поверненням позовної заяви (як такої, що не подана).

В свою чергу договір купівлі - продажу житлового будинку вчинений власником ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_3 від 23.09.2005 року є законним та відповідно до законодавства ні ким не оспорювався та не визнавався не дійсним, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 8695693 від 20.10.2005 року власником житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, адреса об`єкта : АДРЕСА_1 Власник : ОСОБА_3 .

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленному законодавством порядку.

Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Положеннями частин 1, 2 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, частинами 7, 9, 10 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як слідує з матеріалів справи, при винесенні ухвали суду від 22.06.2006 року по справі № 2-234/2006, судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, а саме не знято арешт з домоволодіння адреса об`єкта : АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Апостолівського районного суду від 30.09.2005 року.

На даний час наявність обтяження у вигляді арешту спірного майна перешкоджає позивачу ОСОБА_1 оформити спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 та отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач не був учасником справи № 2-234/2006, а відтак позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на викладенні обставини, враховуючи, що підстави для арешту будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні, а подальше існування такого обтяження (арешту) перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та необхідність задоволення позову про зняття арешту з нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12,13,81,141,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковченко В.І. до ОСОБА_2 , третя особа Апостолівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт та заборону щодо відчуження спадкового майна померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обтяження 2445642, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано 30.09.2005, реєстратором: Апостолівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження : ухвала про накладення арешту на будинок з надвірними будівлями, б/н, 30.09.2005, Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцати днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочен рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцати днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Ліпчанський