Провадження № 2/686/6629/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Войтович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 23000 доларів США, що еквівалентно 960710 грн., посилаючись на те, що відповідач 14 січня 2022 року позичив у позивача вказані кошти, строком до 14 січня 2023 року. Однак, до цього часу борг так і не повернуто.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про слухання даної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 14 січня 2022 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 кошти в сумі 23000 доларів США, строком до 14 січня 2023 року, що підтверджується розпискою про отримання відповідачем вказаної суми коштів. Однак, до цього часу борг в повному обсязі так і не повернуто.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 23000 доларів США, що еквівалентно 960710 грн. та судовий збір в сумі 9703 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

16.10.2025