ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/672/25

Головуючий у першій інстанції Гнип О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1417/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії (суддя Гнип О.І.), ухвалене у м. Семенівка,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії у розмірі 35400,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 28 січня 2020 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інвалідність була встановлена до 31 січня 2021 року (виписка 12ААБ № 520715). Однак виплату пенсії було продовжено з 01 лютого 2021 по 31 травня 2022 без повторного огляду МСЕК відповідно до п. 14-6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону, який передбачає її незупинення під час карантину. 09 лютого 2024 року відповідачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про поновлення пенсії по інвалідності. Інвалідність була встановлена з 18 січня 2024 по 09 січня 2026 року (виписка 12 ААГ № 472748). Листом від 07 березня 2024 року Пенсійний фонд звернувся до відповідачки про повернення надміру виплачених сум пенсій, проте кошти на рахунок Головного управління не надходили. Пенсійну справу відповідача було приведено у відповідність до законодавства, а по особовому рахунку утворилася переплата пенсії у розмірі 35400,00 грн. Ця сума була виплачена безпідставно, оскільки відповідачка не виконала обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо своєчасного повідомлення про зміну обставин (припинення інвалідності), про що вона була поінформована у «Пам`ятці пенсіонера».

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року відмовлено у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Рішення мотивовано тим, що, виплата пенсії відповідачці у спірний період з 01 лютого 2021 року по 31 травня 2022 року здійснювалася у відповідності до приписів пункту 14-6,14-6.1 розділу XV Прикінцевих положень» Закону України « Про обов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідачка була позбавлена об`єктивної можливості пройти вчасно повторний огляд МСЕК через дію карантину, який тривав по всій Україні з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, знаходженням військ сусідньої держави на території проживання відповідача з 24 лютого 2022 по 03 квітня 2022 року та небезпечності проведення бойових дій в зоні її проживання в подальшому, а також стан здоров`я та заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22 вересня 2023 року. Не підтвердження наявності інвалідності в подальшому, у спірний період, була викликана погіршенням стану здоров» я та встановленням ІІ групи інвалідності. Відповідачка не вчинила недобросовісних дій, а законодавство не передбачає повернення виплачених пенсій, якщо вони були отримані без зловживань чи рахункової помилки з боку позивача.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вказує на те, що суд першої інстанції не врахував наданих доказів щодо обов`язку пенсіонера своєчасно звертатися із заявою про припинення виплат у разі закінчення строку на який встановлено інвалідність, що підтверджується «Пам`яткою пенсіонера» та іншими нормативно-правовими актами. Переплата пенсії, на думку апелянта, виникла внаслідок порушення відповідачкою обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо своєчасного повідомлення про зміну обставин, які впливають на отримання пенсії (припинення інвалідності), що є підставою для повернення переплачених коштів відповідно ст. 1212 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія є щомісячною виплатою в солідарній системі, що призначається у разі досягнення пенсійного віку чи встановлення інвалідності. За ст. 9 цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду призначаються пенсії за віком, по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника.

Пенсія по інвалідності виплачується на весь строк встановлення інвалідності (ст. 34 Закону) та залежить від групи й ступеня втрати працездатності, які визначаються органами МСЕК (ст. 31 Закону). У разі визнання особи здоровою після повторного огляду пенсія виплачується до кінця місяця, на який встановлено інвалідність (ст. 35 Закону).

З 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин (постанова КМУ № 211 від 11.03.2020), який неодноразово продовжувався, останнє до 30 червня 2023 року (постанова КМУ № 383 від 25.04.2023). Закон України № 540-ІХ від 30.03.2020 (набрав чинності 02.04.2020) доповнив розділ XV «Прикінцеві положення» Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» п. 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску строку повторного огляду МСЕК під час дії карантину виплата пенсії по інвалідності не зупиняється, а її розмір підлягає перерахунку після переогляду.

З 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан (Указ Президента № 64/2022), який триває досі. Закон України № 2682-IX від 18.10.2022 (набрав чинності 06.11.2022) доповнив розділ XV п. 14-6.1, згідно з яким виплата пенсій особам з інвалідністю або у зв`язку з втратою годувальника продовжується до припинення воєнного стану та ще протягом шести місяців після його завершення.

Відповідно до ст. 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 103 Закону «Про пенсійне забезпечення», надміру виплачені пенсії можуть бути стягнуті лише у разі зловживань пенсіонера або подання ним недостовірних відомостей.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України, пенсійні виплати не підлягають поверненню, якщо їх проведено добровільно, без рахункової помилки та за відсутності недобросовісності з боку отримувача. Добросовісність набувача презюмується, а тому поверненню підлягають лише кошти, отримані внаслідок зловживань або помилкових розрахунків.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 28 січня 2020 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Інвалідність їй була встановлена до 28 січня 2021 року (виписка 12ААБ № 520715). Однак виплату пенсії було продовжено з 01 лютого 2021 року по 31 травня 2022 року без повторного огляду МСЕК відповідно до п. 14-6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який передбачає її не зупинення під час карантину.

18 січня 2024 року ОСОБА_1 було встановлено інвалідність ІІ групи до 09 січня 2026 року (а.с. 7-19).

09 лютого 2024 року відповідачка звернулася із заявою до відповідача про поновлення їй пенсії по інвалідності з 18 січня 2024 року у зв`язку з встановленням їй ІІ групи інвалідності (а.с.14).

Позивачем здійснено перерахунок пенсії по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2021 року по 31 травня 2022 року, за результатами якого встановлено переплату пенсії у розмірі 35400,00 грн (а. с. 8-13,24-25).

Листом від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено про отримання безпідставно нарахованої пенсії та з проханням повернути її переплату у розмірі 35400,00 грн за період з 01 лютого 2021 року по 31 травня 2022 року (а.с. 19).

Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін та норми права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виплата пенсії відповідачці у спірний період (з 01 лютого 2021 року по 31 травня 2022 року) здійснювалася на законних підставах відповідно до законодавства, яке передбачало її незупинення під час карантину та воєнного стану.

Позивач не надав належних доказів недобросовісності відповідачки, її зловживань чи подання недостовірних відомостей (статті 12, 81 ЦПК України), а переплата виникла виключно через адміністративні рішення органів Пенсійного фонду.

Пункт 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» хоча і покладає на застраховану особу обов`язок повідомляти про зміну обставин, але це не звільняє Пенсійний фонд від відповідальності за контроль виплат. Відповідно до ч. 3 ст. 35 цього Закону, органи МСЕК зобов`язані повідомляти Пенсійний фонд про припинення інвалідності, а ненадання таких даних могло спричинити адміністративну помилку, що не є підставою для стягнення коштів із відповідачки. «Пам`ятка пенсіонеру» є лише інформативним документом і не має юридичної сили, а відсутність повідомлення від відповідачки не може автоматично вважатися недобросовісністю.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року - залишенню без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: