Дата документу 15.10.2025
Справа № 2-2922/10
Провадження № 6/334/258/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши цивільну справу № 2-2922/10 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», боржники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приватний виконавець Шавлукова Заіра Арсенівна, про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

17.09.2025 представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Федоров Д.А. звернувся до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому листі № 2-2922/10 від 05.03.2011, виданому Жовтневим районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» заборгованості по Кредитному договору № CNL-200/511/2007 від 27.09.2007 у розмірі 104 729,13 гривень, з ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» на правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 23 вересня 2025 року матеріали справи № 2-2922/10 (провадження № 6/331/368/25) за заявою ТОВ «ДІДІЖИ ФІНАНС» про заміну стягувача передані до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя.

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження, суд дійшов наступник висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом, що передбачено частиною першою статті 446 ЦПК України.

Ухвала Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 23 вересня 2025 року мотивована тим, що відповідно до частини другої статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно відповідей Департаменту адміністративних послуг боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів про місцезнаходження майна боржників або їх роботи на території Олександрівського району міста Запоріжжя, які входять до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку, що порушено підсудність звернення до суду. Отже Олександрівському районному суду міста Запоріжжя територіально не підсудна відповідна справа.

Судом з Єдиного державного реєстру судових рішень отримане рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27 грудня 2010 року у справі № 2-2922/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі яких був виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрите виконавче провадження, в якому заявник просить замінити сторону стягувача.

Таким чином заява про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-2922/10 відповідно до частини першої статті 446 ЦПК України має бути розглянута саме Олександрівським районним судом міста Запоріжжя (колишнім Жовтневим районним судом міста Запоріжжя), а не Дніпровським районним судом міста Запоріжжя.

Отже Олександрівський районний суд міста Запоріжжя помилково передав справу № 2-2922/10 Дніпровському районному суду міста Запоріжжя.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У статті 32 ЦПК України зазначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами, оскільки справа передана Дніпровському районному суду міста Запоріжжя не в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у частині першій статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути матеріали вказаної справи для розгляду Олександрівському районному суду міста Запоріжжя як помилково надіслані Дніпровському районному суду міста Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 32, 258 - 261, 268, 442, 446 ЦПК, суд

постановив:

цивільну справу № 2-2922/10 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», боржники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приватний виконавець Шавлукова Заіра Арсенівна, про заміну сторони виконавчого провадження, повернути Олександрівському районному суду міста Запоріжжя (місцезнаходження: вул. Олександрівська, буд. 6, м. Запоріжжя, 69603).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В. Фетісов