Провадження № 2/761/3749/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря: Лишняк А.О.,

від позивача: ОСОБА_1 , представник Намчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Предметом позову є:

1. Стягнення з відповідача - КП «Київпастранс» на користь позивача - ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 06 серпня 2024 року у розмірі 426776,05 грн.;

2. Стягнення з відповідача - КП «Київпастранс» на користь позивача - ОСОБА_1 реальні збитки унаслідок розриву договору оренди в розмірі 48000,00 грн.;

3. Стягнення з відповідача - КП «Київпастранс» на користь позивача - ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2025 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 серпня 2024 року близько 10 години 01 хвилини по вулиці Глубочицькій, 16, у м. Києві водій ОСОБА_2 допустив самовільний рух трамваю, номерний знак НОМЕР_2 та спричинив зіткнення з транспортними засобами: Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , Audi Q4, р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , Triumph, р.н НОМЕР_4 ,, під керуванням ОСОБА_5 , Infiniti Q50, р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 , Богдан А-06921, р.н. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_7 , та інших т.з., унаслідок чого, пошкодив зазначені вище транспортні засоби з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. п. 2.3, 15.12 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 11 вересня 2024 року Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_2 визнано винним за обставинами дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2024 р. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21.06.2024 р. серії НОМЕР_7 , власником автомобіля Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 . Згідно з висновком експертного дослідження від 28 серпня 2024 року № 01/08 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 06 серпня 2024 року, складає 426776,05 грн.

Окрім того, відповідно до договору оренди транспортного засобу Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 від 22 травня 2024 року, позивачем укладено договір з громадською спілкою «СОЦІАЛЬНЕ ТАКСІ». Предметом договору: ОРЕНДОДАВЕЦЬ - ОСОБА_1 передає, а ОРЕНДАР (СОЦІАЛЬНЕ ТАКСІ) приймає в тимчасове платне користування (оренду) транспортний засіб Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 . Сторони оцінюють вартість транспортного засобу Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 , який передається за цим договором, у суму 40000, 00 (сорок тисяч) гривень 00 копійок. Строк договору (оренди) укладається з моменту підписання (22.05.2024 р. та діє до 22.12.2024 р.). Орендна плата цього транспортного засобу за місяць, складає 12000,00 гривень.

Станом на момент ДТП 06.08.2024 р. KП «Київпастранс» не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів щодо трамваю, номерний знак 321. МТСБУ 20.08.2024 р. за №3-016/35249 відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування за обставинами пригоди від 06.08.2024 р. за відсутності правових підстав, оскільки такий тип пристрою як «трамвай» не включено до переліку транспортних засобів. Він у розумінні Закону не є транспортним засобом, і, відповідно, обов`язку у МТСБУ зі сплати відшкодування за шкоду, заподіяну таким пристроєм не виникає. Шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06.08.2024 р. власнику ОСОБА_1 , пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Crafter, p.н. НОМЕР_1 , з вини водія ОСОБА_2 , що керував трамваєм з бортовим номером 321, який перебуває у володінні КП «Київпастранс», відшкодовується саме володільцем - КП «Київпастранс» цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Окрім того, неправомірними діями відповідача також завдана позивачу моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, які завдано внаслідок пошкодження 06.08.2024 р. автомобіля Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 . Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди оцінюється ним в 15000,00 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач заперечує розмір завданого матеріального збитку, просить призначити автотоварознавчу експертизу. У відповідача є сумніви, що ТЗ Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 , використовується за цільовим призначенням, визначеним договором та чи користувався ним орендар, а відтак збитки унаслідок розриву договору оренди в розмірі 48000,00 грн. є безпідставними та необґрунтованими. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації.

Позивач подав до суду відповідь на відзив.

Третя особа правом на подання письмових пояснень не скористалась.

В судовому засіданні, яке відбулось 22.09.2025 року, позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засіданні, яке відбулось 22.09.2025 року, представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засіданні, яке відбулось 22.09.2025 року, третя особа не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання здійснювалося технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 06 серпня 2024 року близько 10 години 01 хвилини по вулиці Глубочицькій, 16, у м. Києві водій ОСОБА_2 допустив самовільний рух трамваю, номерний знак НОМЕР_2 та спричинив зіткнення з транспортними засобами: Volkswagen Crafter, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , Audi Q4, р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , Triumph, р.н НОМЕР_4 ,, під керуванням ОСОБА_5 , Infiniti Q50, р.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 , Богдан А-06921, р.н. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_7 , та інших т.з., унаслідок чого, пошкодив зазначені вище транспортні засоби з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. п. 2.3, 15.12 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

11 вересня 2024 року Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_2 визнано винним за обставинами дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2024 р. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Під час судового засідання в Шевченківському районному суді м. Києва 11.09.2024 р. встановлено, що ОСОБА_2 працює у філії трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо ім. Шевченка КП «Київпастранс» і на час ДТП 06.08.2024 р. керував трамваєм з бортовим номером 321 у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, тобто на законних підставах, перебуваючи працівником КП «Київпастранс».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21.06.2024 р. серії НОМЕР_7 , власником автомобіля Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 ) є ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку експерта №2507/25-54 від 01.07.2025 року:

1. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 06.08.2024, в цінах станом на дату ДТП, на 06.08.2024, складала 897892,61 грн.

2. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_9 , внаслідок його пошкодження при ДТП, яка мала місце 06.08.2024, станом на 06.08.2024, складала 445723,60 грн.

3. Ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_10 , до ДТП, яка мала місце 06.08.2024, в цінах станом на 06.08.2024, складала 445723,60 грн.

4. Ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_10 , після ДТП, яка мала місце 06.08.2024, в цінах станом на 06.08.2024, складала 45903,70 грн.

Відповідно до договору оренди транспортного засобу Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 від 22 травня 2024 року, ОСОБА_1 укладено договір з громадською спілкою «СОЦІАЛЬНЕ ТАКСІ», місцезнаходження: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 10А, офіс 221, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 45396039. Предметом договору: ОРЕНДОДАВЕЦЬ - ОСОБА_1 передає, а ОРЕНДАР (СОЦІАЛЬНЕ ТАКСІ) приймає в тимчасове платне користування (оренду) транспортний засіб Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 . Сторони оцінюють вартість транспортного засобу Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 , який передається за цим договором, у суму 40000,00 гривень. Строк договору (оренди) укладається з моменту підписання (22.05.2024 р. та діє до 22.12.2024 р.). Орендна плата цього транспортного засобу за місяць, складає 12000,00 гривень.

13 серпня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 , власником Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_1 , та громадською спілкою «СОЦІАЛЬНЕ ТАКСІ», у зв`язку з пошкодженням автомобіля, розірвано.

Станом на момент ДТП 06.08.2024 р. KП «Київпастранс» не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів щодо трамваю, номерний знак 321.

МТСБУ 20.08.2024 р. за №3-016/35249 відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за обставинами пригоди від 06.08.2024 р. за відсутності правових підстав, оскільки такий тип пристрою як «трамвай» не включено до переліку транспортних засобів. Трамвай у розумінні Закону не є транспортним засобом, і, відповідно, обов`язку у МТСБУ зі сплати відшкодування за шкоду, заподіяну таким пристроєм не виникає.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦГІК України), постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина перша статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не безпосередньо на особу, яка заподіяла таку шкоду, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини особи, яка завдала шкоди.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою частини першої статті 1172 ЦК України та частини другої статті 1187 ЦК України.

Відповідно до приписів статей 1172 та 1187 ЦК України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 15 червня 2018 року дійшов висновків, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем. В такому випадку відповідальність юридичної особи (організації) настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, перебуває з цією організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Отже шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06.08.2024 р. власнику ОСОБА_1 , пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Crafter, p. н. НОМЕР_1 , з вини водія ОСОБА_2 , що керував трамваєм з бортовим номером 321, який перебуває у володінні КП «Київпастранс», відшкодовується саме володільцем - КП «Київпастранс» цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

З огляду на те, що згідно висновку експерта №2507/25-54 від 01.07.2025 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Crafter, p. н. НОМЕР_1 , перевищує вартість, транспортного засобу до ДТП, тому суд дійшов висновку, що ремонт автомобіля вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у зв`язку із тим, що автомобіль вважається фізично знищеним, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що складає: 445723,60 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 45903,70 грн. (ринкова вартість ТЗ після ДТП) = 399819,90 грн. (вартість матеріального збитку).

Крім того, суд дійшов висновку, що збитки унаслідок розірвання договору оренди транспортного засобу Volkswagen Crafter, p.н. НОМЕР_1 , доведені позивачем та складають 48000,00 грн.

Моральна шкода, завдана протиправними діями працівника відповідача, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб позивача, за внутрішнім переконанням позивача, має бути відшкодована у розмірі 15000,00 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до статі 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення прав, а має самостійне юридичне значення.

Тобто за наявності порушення прав відшкодування моральної шкоди здійснюється в обраний спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Однак, суд вважає розмір моральної шкоди значно завищеним та, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково.

На підставі положень статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_11 ) вартість матеріального збитку у розмірі 399819 (триста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 90 копійок, реальні збитки унаслідок розриву договору оренди в розмірі 48000 (сорок вісім тисяч) гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, витрати на оплату експертного дослідження у розмірі 10252 (десять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 89 копійок, судовий збір у розмірі 4680 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 95 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2025 року.

Суддя: