УХВАЛА

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 484/1156/25

провадження № 61-12317ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чобану Вікторією Василівною, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня

2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «ЗОЛОТА ПТАШКА», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства «ЗОЛОТА ПТАШКА», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 10 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року, позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства «ЗОЛОТА ПТАШКА» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, задоволено повністю.

Визнано недійним договір оренди земельної ділянки від 28 вересня 2005 року, кадастровий номер :05:000:0107, площею 5,5433 га, укладений між ОСОБА_3 , в особі представника за дорученням № 023671 від 25 червня 2003 року ОСОБА_1 , та Фермерським господарством «ЗОЛОТА ПТАШКА», який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 грудня 2017 року за № 24078347.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 28 вересня 2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «ЗОЛОТА ПТАШКА», номер запису про інше речове право 24078347 від 13 грудня 2017 року.

Вирішено питання стягнення судового збору.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чобану В. В., на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 10 червня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 18 серпня 2025 року визнано неподаною та повернуто заявнику (провадження № 61-11789ск25).

У жовтні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чобану В. В., на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня

2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована в системі «Електронний суд» 03 жовтня 2025 року.

У окремо доданому клопотанні заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що при поданні касаційної скарги вперше, строки на звернення до суду касаційної інстанції порушені не були, примірники касаційної скарги були направлені всім учасникам справи та судовий збір сплачено було, але помилково від імені фермерського господарства, який є іншим відповідачем по справі, керівником якого є Гадицький М.М. (співвідповідач). Вважає, що строк на касаційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до повідомлення про доставлення електронного листа ухвалу про повернення касаційної скарги від 30 вересня 2025 року було надіслано заявнику у його електронний кабінет 02 жовтня 2025 року.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а касаційну скаргу повторно подано у розумні строки після повернення касаційної скарги, строк на касаційне оскарження можливо поновити.

Однак касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судове рішення, яке оскаржує заявник, свідчить про існування двох вимог немайнового характеру.

Пунктом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду складала 2 422,40 грн (3028 грн * 0,4) * 2).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду фізичною особою ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, судовий збір, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить 3 875,84 грн ((2422,40 * 200%) * 0,8).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Касаційна скарга подана за допомогою системи «Електронний суд», проте не містить доказів надсилання листом з описом вкладення (квитанції про доставку документів до електронного кабінету) учаснику справи, зазначеному у судових рішеннях - ОСОБА_2 .

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги та доданих до неї документів ОСОБА_2 .

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Чобану Вікторією Василівною, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня

2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець