Справа № 542/1486/25
Провадження № 2/542/667/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

20 жовтня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Гринь О.О.,

з участю секретаря судового засідання Лещенко Ю.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Столітній М.М., який діє на підставі ордера про надання правничої допомоги АІ № 1969086 від 14.01.2025 (а.с. 28), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить:

стягнути з ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 28 800,00, з яких сума кредиту 4 500,00 грн, сума процентів за користування кредитом 14 040,00 грн, нараховані позивачем проценти за 152 календарних днів - 10 260,00 грн;

стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн;

в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3% річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»;

роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Позовні вимоги обґрунтовувано тим, що 30.05.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1634426 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «M576». За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 4 500 грн; згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 30.05.2024 по 25.05.2025; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 4 500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

24.12.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» повідомило в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 1634426 від 30.05.2024 загальна сума заборгованості склала 20 790 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 4 500,00 грн, заборгованості за процентами 14 040,00 грн, штрафні санкції 2 250,00 грн.

Відповідно до п. 1.4. строк дії Договору № 1634426 строк кредиту 360 днів: з 30.05.2024 року по 25.05.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, строк дії Договору № 1634426 від 30.05.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору у період з 25.12.2024 по 25.05.2025 (152 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 10 260,00 грн: 4 500 грн х 1,5% = 67,5 грн х 152 календарних дні = 10 260,00 грн.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду позивач зазначає, що відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу. Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення.

Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» докази, що підтверджують: факт належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 30.05.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 4 500 грн, за ініціативою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК» (а.с.98-99).

Позивач та його представник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 14, 115, 116).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 109, 110, 113, 114), про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав.

Ухвалою суду від 20.10.2025 встановлено заочний розгляд справи.

За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків

Судом встановлено, що 30.05.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1634426 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М576.

Відповідно до п. 1.2-1.4 Договору, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 500,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.7. Денна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

Згідно з п. 2.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.9.8 Договору, відповідач підтвердив, що:

перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2, 4, 5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів або банківських металів у кредит, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Договір підписаний відповідачем шляхом вчинення електронного підпису одноразовим ідентифікатором М576 (розділ 10 Договору). У цьому ж розділі відповідачем зазначено: РНОКПП та паспортні дані, місце проживання та реєстрації, номери мобільного телефону та адреса електронної пошти (а.с. 23-27).

Також відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором М576 підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит відповідно до якої: дата видачі кредиту 30.05.2024, дата повернення кредиту 25.05.2025, сума кредиту 4 500,00 грн, проценти за користування кредитом 24 300 грн, чиста сума кредиту 28 800,00 грн (а.с. 27 зворот).

До підписання кредитного договору відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, у якому зазначено інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки а орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту. Паспорт споживчого кредиту відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором К631 (а.с. 29-30).

У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону № 675-VIII).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, між ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» був укладений електронний кредитний договір шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, внаслідок чого сторони набули прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першоїстатті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі статтею статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

30.05.2024 ТОВ «Пейтек», на підставі договору про організацію переказу грошових коштів 06062022-1 від.06.06.2022, укладеного з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», перерахувало кошти в сумі 4 500,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується листом № 9 від 16.01.2025 (а.с. 17).

АТ «Універсал Банк» листом № БТ/7896 від 18.09.2025 підтверджено належність відповідачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 банківської картки за № НОМЕР_1 та зарахування на неї 30.05.2024 грошових коштів в розмірі 4 500,00 грн через платіжну систему ТОВ «Пейтек» (а.с. 111).

Таким чином, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», надавши відповідачу грошові кошти, свої зобов`язання за Договором № 1634426 виконало. Відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 26.11.2025 утворилась заборгованість. Згідно з розрахунком, виконаним ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» її розмір складає 20 790,00 грн, із яких: 4 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 14040,00 грн заборгованість за процентами, 2 250,00 грн заборгованість за штрафами, що підтверджується (а.с. 33)

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

24.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», було укладено Договір Факторингу № 24122024.

Згідно п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржника включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржника відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №3 після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.3. Договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора,у спосіб передбачений договором, або чинним законодавством (а.с. 75-82).

Відповідно до Витягу із реєстру боржників від 24.12.2024 у якому за № 334 зазначений боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору 1634426, загальна заборгованість за кредитом складає 20 790,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 грн, заборгованість за відсотками 14 040,00 грн, штрафні санкції 2 250,00 грн до ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 1634426 (а.с. 37).

Згідно з платіжною інструкцією № 6308 від 26.12.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Кредит» здійснило оплату на рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договір факторингу № 24122024 від 24.12.2024 (а.с.39).

Рішенням єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» № 251124/1 від 25.11.2024 змінено найменування юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 72, 91).

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» повідомило ОСОБА_1 про відступлення права вимоги по кредитному договору № 1634426 від 30.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с. 31).

Отже, на підставі договору факторингу № 24122024, укладеного 24.12.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1634426 від 30.05.2024.

За період із 25.12.2024 по 25.05.2025 (по день закінчення строку договору) за 152 календарних дні позивачем здійснено нарахування процентів за кредитним договором № № 1634426 від 30.05.2024 за процентною ставкою 1,5%. Згідно з розрахунком заборгованості сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами склала 10 260,00 грн (а.с. 34-35).

Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті регулюються Законом України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, від 22.11.2023 який набрав чинності 24.12.2023 внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема до статті 8, яка визначає порядок визначення реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальну вартість кредиту для споживача.

Вказаним Законом обмежено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, який не може перевищувати 1 % (п. 5 ч. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» положення ч. 5 ст. 8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Тобто зазначеною нормою права визначено, який саме розмір денної процентної ставки має діяти в договорах про споживче кредитування протягом визначених законом періодів.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» зобов`язано надавачів фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.

Порядок розрахунку денної процентної ставки передбачено п. 4 ч. 8 Закону України «Про споживче кредитування» за формулою, згідно із яким ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.

Відповідно до п. 2 ч. 8 Закону для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Кредитний договір між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений 30.05.2024, тобто після набрання чинності змінами, внесеними до Закону України «Про споживче кредитування», отже вимоги частини 8 Закону в новій редакції підлягають застосуванню до вказаного кредитного договору.

Згідно з пунктом 1.7 Договору № 1634426 від 30.05.2024, укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 встановлено денну процентну ставку 1,5%.

Згідно з нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», які набрали чинності 24.12.2023 розмір відсотків із 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, із 23.04.2024 по 20.08.2024 -1,5%, а із 20.08.2024 1,0%.

Відповідно до пункту 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином умови кредитного договору, яким встановлено денну процентну ставку на рівні 1,5 % протягом всього строку дії кредитного договору: із 30.05.2024 по 25.05.2025 суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування», зокрема пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень, якою обмежено розмір денної процентної ставки в договорах про споживчий кредит, тому є нікчемними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що:

за період із дати укладення договору 30.05.2024 по 20.08.2024 заборгованість по процентах нараховувалася первісним кредитором виходячи із процентної ставки 1,5%. Розмір заборгованості по процентах відповідає вимогам закону та склав за вказаний період 5 535,00 грн 4 500,00 грн х 0.015% х 82);

за період із 21.08.2024 по 24.12.2024 розмір процентів який підлягає стягненню не може перевищувати 1,0%, тому сума заборгованості за процентами не може бути більшою 5 670,00 грн (4 500,00 грн х 0.01% х 126).

Отже, загальна сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню на користь позивача за період із 30.05.2024 по 24.12.2024 складає 11 205,00 грн (5 535,00 грн + 5 670,00 грн).

Також суд вважає, що позивачем неправомірно нараховані проценти за період із 25.12.2024 по 25.05.2025 за ставкою 1,5%, оскільки це суперечить вимогам пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Розмір процентів який підлягає стягненню не може перевищувати 1,0%. Отже заборгованість відповідача за процентами за вказаний період складатиме 6 840,00 грн (4 500,00 грн х 0.01% х 152).

Вирішуючи вимоги позивача щодо нарахування в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості та стягнення отриманої суми інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суд зазначає таке.

На обґрунтування вказаної позовної вимоги позивач посилається на норми ст.. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Стверджує, що застосування вказаної статті зорієнтовано на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому інфляційні втрати і 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України. Посилається на пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц у якій зазначено, що: «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». Також посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц згідно із якими внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 10 та 11 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Тобто нормами, на які посилається позивач, передбачено право суду зобов`язати нараховувати відсотки або пеню на такий борг, на який нараховуються відсотки або пеня до моменту виконання рішення лише у випадку, якщо нормами законодавства врегульоване таке нарахування.

Відповідно по п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, від якої, позичальник, якому було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, звільняється.

Отже нормами закону не передбачено у періоду воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування нарахування на боргове зобов`язання, що виникло із кредитних правовідносин трьох процентів річних та втрат від інфляції, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому відсутні підстави для зобов`язання нараховувати відповідні відсотки або пеню до моменту виконання рішення.

Отже, у задоволенні позовних вимог щодо нарахування в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості та стягнення отриманої суми інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача - позивачу слід відмовити.

У задоволенні вимоги про роз`яснення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування слід відмовити, оскільки вона є похідною вимогою від вимоги щодо нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені вище норми права, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача 22 545,00 грн із яких: 4 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 18 045,00 грн (11 205,00 + 6 840,00 ) - заборгованість за процентами.

У іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Крім того представник позивача у позовній заяві просить стягнути 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинам 1 та 2 ст. 134 цього ж Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 2-6 ст. 137 цього ж Кодексу за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано:

копію Договору про надання професійної правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 73-74);

заявку № 9328 на виконання доручення до договору № 10/12 -2024 від 10.12.2024 відповідно до якої ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» доручає, а адвокат Столітній М.М. зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1634426 від 30.05.2024, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 . Загальна вартість послуг склала 10 000,00 грн (а.с. 19);

Акт № 9328 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.08.2025, згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 із яким виконавцем надані послуги по договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024: по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1634426 від 30.05.2024 з ОСОБА_1 . У акті зазначено детальний опис наданих послуг. Вартість наданих послуг, згідно із актом, склала 10 000,00 грн (а.с. 36)

Частиною 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився та не надав будь-яких заперечень по справі, суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вважає витрати в сумі 10 000,00 грн підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, із відповідача на користь позивача слід стягнути: 7 828,13 грн витрат на правничу допомогу та 1896,29 грн витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 78, 79, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 351, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 1634426 від 30.05.2024 на суму 22 545,00 грн (двадцять дві тисячі п`ятсот сорок п`ять гривень 00 коп) із яких: 4 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 18 045,00 грн - заборгованість за процентами.

У іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 1 896,29 грн (одну тисячу вісімсот дев`яносто шість гривень 29 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 828,13 грн (сім тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 13 коп.)

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 20.10.2025.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь