Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2509/25
Провадження № 2/935/889/25
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Харитонівської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю,-

установив:

ОСОБА_1 , звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача Харитонівської сільської ради, у якій позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до ст. 185 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, викладеним у статтях175 і 177цьогоКодексу, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження суддя дійшов із наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч вимогам передбачених п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, дана позовна заява не містить дійсної ціни позову.

Згідно з ч. 4ст. 177ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до абз. 2 пп. 1 п.1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру слід сплатити на рахунок суду судовий збір, що становить 1 відсоток ціни позову.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не зазначено дійсної вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Водночас позовна заява не містить будь-яких відомостей щодо причин неможливості встановлення дійсної вартості майна. Доказів, які підтверджують дійсну вартість майна до позову не додано.

Водночас позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» позивач не позбавлений можливості надати суду звіт про оцінку майна для визначення його дійсної вартості, за яку таке нерухоме майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином позивач в позовній заяві має вказати ціну позову, яка відповідає фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду та сплатити на відповідний рахунок суду судовий збір, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, разом з поданою позовною заявою, позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, відповідно до якого просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, так як він є малозабезпеченою особою та пенсіонером.

Дослідивши подане клопотання суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Особа, яка подає заяву про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі.

Статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору, зокрема, за подання заяви у справі майнового характеру, яка подана фізичною особою є 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Дослідивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність наразі підстав для його задоволення, оскільки до клопотання додано довідку про доходи, у якій відображено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.08.2025 (за період квітень 2025 по червень 2025) та довідка про доходи № 4984 8997 9297 2985 видана пенсіонеру ОСОБА_1 за період березень 2025 по серпень 2025 . Довідка від управління соціального захисту населення від 19.09.2025 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку, допомоги не отримує.

За таких обставин, наведені позивачем доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що свідчать про відсутність можливості для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас, позивач не позбавлений права заявити клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Враховуючи викладене, дійшовши до переконання, що без усунення недоліків вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177,185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харитонівської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху.

Надати позивачу строк, 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Щербаченко