ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18710/14-ц

Провадження № 22-ц/820/2015/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника заявника адвоката Семченко Г.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року, суддя Палінчак О.М., за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан А.О., в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Мовчан А.О. у виконавчому провадженні №44926747 щодо здійсненого розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 без урахування надмірно стягнутої суми аліментів в розмірі 53771,20 грн. та внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників; зобов`язати державного виконавця Мовчан А.О.: здійснити новий розрахунок суми заборгованості з урахуванням надмірно стягнутої суми аліментів за попередні періоди в сумі 53771,20 грн. в рахунок оплати розміру аліментів за наступні періоди та виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників; визнати неправомірною постанову державного виконавця Мовчан А.О. від 30.04.2025 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №44926747 та зобов`язати державного виконавця в порядку поновлення прав боржника скасувати дану постанову; визнати неправомірною постанову державного виконавця Мовчан А.О. від 30.04.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №44926747 та зобов`язати державного виконавця в порядку поновлення прав боржника скасувати дану постанову; визнати неправомірною постанову державного виконавця Мовчан А.О. від 30.04.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні №44926747 та зобов`язати державного виконавця в порядку поновлення прав боржника скасувати дану постанову; визнати неправомірною постанову державного виконавця Мовчан А.О. від 30.04.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні №44926747 та зобов`язати державного виконавця в порядку поновлення прав боржника скасувати дану постанову; визнати неправомірною постанову державного виконавця Мовчан А.О. від 30.04.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №44926747 та зобов`язати державного виконавця в порядку поновлення прав боржника скасувати дану постанову.

В обґрунтування скарги вказав, що відповідно до виконавчого листа №686/18710/14-ц від 26.09.2014, з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.09.2014 та до повноліття дитини.

Виконавче провадження здійснюється Теофіпольським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

30.04.2025 державним виконавцем Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан А.О. у виконавчому провадженні №44926747 проведено розрахунок заборгованості та винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників та наступні постанови: про арешт коштів боржника від 30.04.2025; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 30.04.2025; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межами України від 30.04.2025; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 30.04.2025; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.04.2025.

ОСОБА_1 не погодився із зазначеними постановами та зауважив, що державний виконавець порушив вимогу п. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що станом на 30.04.2025 у боржника була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, натомість наявна значна переплата, яка згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по квітень 2025 року, станом на 30.09.2024 становила 53771,20 грн.

Державний виконавець з жовтня 2024 року переплату в сумі 53771,20 грн. не зарахував в рахунок наступних періодів та обліковує як переплату станом на 30.09.2024.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2025 у задоволенні скарги відмовлено.

У мотивувальній частині ухвали суд зауважив, що спосіб і порядок виконання рішення суду, яким стягнуто аліменти із заявника не змінений, тому нарахування державним виконавцем заборгованості щомісячно та прийняття оскаржуваних постанов є обґрунтованим.

Державний виконавець Мовчан А.О. у межах своїх повноважень зобов`язана забезпечити примусове виконання вказаного рішення суду саме у тому порядку і у той спосіб, що зазначений судом у відповідному рішення суду та виданому на його виконання виконавчому листі. До повноважень державного виконавця не віднесено можливості самостійно змінювати спосіб та порядок виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою вимоги скарги задовольнити.

На обґрунтування вказав, що суд неправильно витлумачив норми права. Висновок суду про необхідність зміни порядку та способу виконання рішення суду є помилковим, оскільки зарахування надміру сплачених коштів в рахунок майбутніх платежів не є протиправним та повністю відповідає нормам Закону.

В судовому засіданні представник заявника підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2014 у цивільній справі №686/18710/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 26.09.2014. Ухвалою суду від 13.10.2014 у зазначеному рішенні суду виправлено описки щодо написання прізвища сторін та дитини на « ОСОБА_6 ». 30.09.2014 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на виконання вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №44926747.

03.05.2024 було винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 , станом на вересень 2024 року була наявна переплата у сумі 53771,20 грн.

З жовтня 2024 року боржник ОСОБА_1 припинив сплату аліментів, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 було нараховано заборгованість за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року в сумі 17787 грн.

Оскільки розмір заборгованості боржника перевищив сукупну суму аліментів за чотири місяці державним виконавцем Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан А.О. 30.04.2025 у виконавчому провадженні №44926747 внесено відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників, а також винесено постанови: про арешт коштів боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частинами 1, 2 статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

У ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1, 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012, №512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 5 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, виконавець: виносить повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників; звертає стягнення на майно боржника; надсилає стягувачу письмове роз`яснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Мовчан А.О. у виконавчому провадженні №44926747, станом на 01.10.2024 у боржника ОСОБА_1 наявна сума надміру сплачених аліментів в розмірі 53771,20 грн. В подальшому, в період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року включно боржник аліменти не сплачував, у зв`язку з чим державний виконавець за вказаний період нарахував заборгованість в розмірі 17787 грн., на підставі чого в подальшому ухвалив оскаржувані постанови та вніс відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

В оскаржуваній ухвалі суд підтримав позицію державного виконавця, зазначивши, що аліменти стягуються щомісячними платежами, відтак у разі несплати відповідних платежів щомісячно державний виконавець правильно нарахував боржнику заборгованість.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки зарахування надміру сплачених аліментів в наступні платежі не суперечить вимогам діючого законодавства, заборони на вчинення таких дій не встановлено.

Таким чином, державний виконавець, встановивши наявність переплати станом на 01.10.2024, неправомірно не врахував її у своєму розрахунку та безпідставно, за наявності надміру сплачених аліментів, нарахував заборгованість боржнику за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року.

Посилання суду на те, що, оскільки аліменти стягнуто щомісячно, порядок їх стягнення судом не змінювався, тому державний виконавець повинен нарахувати заборгованість у зв`язку із несплатою щомісячних платежів є помилковим, оскільки неправильне обчислення державним виконавцем заборгованості, неврахування надміру сплачених боржником сум аліментів у своєму розрахунку є підставою для вирішення відповідного спору судом відповідно до положень ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в ході якого суд перевіряє правильність відповідного розрахунку.

Таким чином, враховуючи, що державним виконавцем було неправильно проведено розрахунок заборгованості боржника, у зв`язку з чим неправомірно внесено відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників, а також неправомірно винесено постанови про арешт коштів боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, колегія суддів дійшла висновку, що відповідні дії державного виконавця слід визнати неправомірними, оскаржувані постанови скасувати та зобов`язати державного виконавця здійснити новий розрахунок заборгованості з урахуванням надміру сплачених боржником аліментів.

Судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Теофіпольського відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліни Олегівни у виконавчому провадженні №44926747 щодо здійсненого розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 без урахування надмірно стягненої суми аліментів в розмірі 53771,20 грн. та внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Зобов`язати державного виконавця Теофіпольського відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліну Олегівну здійснити розрахунок суми заборгованості з урахуванням надмірно стягненої суми аліментів за попередні періоди в сумі 53771,20 грн. та виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліни Олегівни від 30.04.2025 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №44926747.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліни Олегівни від 30.04.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №44926747.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліни Олегівни від 30.04.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межами України у виконавчому провадженні №44926747.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліни Олегівни від 30.04.2025 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання у виконавчому провадженні №44926747.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Теофіпольського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мовчан Аліни Олегівни від 30.04.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №44926747.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова