Справа № 215/8042/25
У Х В А Л А

09 жовтня 2025 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Данилевський М.А., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 , що діє в інтересах заявника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2025 представник заявника ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно п.5 ч. 2 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Представник заявника в своїй заяві посилається на вимоги ст..183 Сімейного кодексу України, а саме той із батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитини, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, натомість до матеріалів заяви про видачу судового наказу не додано доказів на підтвердження факту проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 разом з заявником ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, вважаю необхідним відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з тим що заява подана з порушенням вимог ст..163 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 165,166, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвалу складено та підписано суддею 09 жовтня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: