Справа № 344/6127/25
Провадження № 22-ц/4808/1594/25
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Баркова В.М., Василишин Л.В.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2025 року у справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 8985 від 22.03.2024 року станом на 28.03.2025 року у розмірі - 69 587 грн. 95 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Статтею 6 цього Закону встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 дійшла висновку, що законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом. Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду. Наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС обов`язковому порядку.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 22 січня 2025 року зазначила, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Якщо ж документи подаються або надсилаються в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Натомість у цій справі апеляційна скарга надіслана на офіційну електронну адресу ВП ВС у електронній формі та мала лише графічне зображення підпису, проте на цей процесуальний документ не був накладений кваліфікований електронний підпис у розумінні чинного законодавства, що свідчить про відсутність можливості ідентифікувати особу, що її подала. При цьому ВП ВС зауважила, що в разі неможливості подати апеляційну скаргу в електронній формі з дотриманням вказаного вище порядку щодо її підписання, апеляційна скарга може бути подана в письмовій формі в порядку та строки, установлені законом.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла надійшла на офіційну електронну адресу Івано-Франківського апеляційного суду внаслідок заповнення апелянтом електронної форми звернення громадян без накладення кваліфікованого електронного підпису, а тому зазначена скарга вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Згідно з ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи відсутність у надісланій апеляційній скарзі електронного цифрового підпису апелянта, то вона не приймається до розгляду і повертається заявнику на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Повернення апеляційної скарги в даному випадку не може розцінюватись як порушення права на доступ особи до суду. Адже, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

При цьому варто зауважити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 356, 357, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2025 року у справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Є.Є. Мальцева

В.М.Барков

Л.В. Василишин