н/п 2/490/2156/2025 Справа № 490/1771/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію ,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 5016,70 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що в опалюваних сезонах 2022-2024 років позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_2 вищезазначеного будинку належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування №231 від 21.02.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №393631010 від 05.09.2024. Крім цього, згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 05.09.2024 року, за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_1 .Враховуючи вищевикладене, позивач нарахував своїм споживачам рахунки за витрати місць загального користування ( далі МЗК) та допоміжних приміщень за сезони 2022-2024 років.

Нарахування відповідачам здійснювалися за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які містяться на офіційному сайті позивача та є загальнодоступною інформацією.

Позивач надав теплову енергію за період з 01.11.2022 року по 01.01.2025 року на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 5016,70 грн. Відповідачі не виконали свої зобов`язання стосовно оплати за надані послуги, чим завдали товариству матеріальну шкоду.

Також зазначають, що обов`язки по утепленню місць загального користування законодавством покладено на власника, балансоутримувача будинку та/або виконавця заходів з утеплення місць загального користування будинку, а не на підприємство. Позивач , який не є учасником таких відносин не повинен нести негативних наслідків, пов`язаних з можливим невиконанням вказаними суб`єктами свої зобов`язань. Нарахування витрат відповідно до Методики №315 проводиться незалежно від стану опалювальних приладів та теплоізоляції , на підставі лише даних про довжину, діаметр трубопроводів, загальну площу будинку, площу квартири власника.

Враховуючи вищевикладене , просить суд стягнути заборгованість у розмірі 5016,70 грн.

Ухвалою Центрального районного суду від 18.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі .

11.04.2025 року на адресу суду від ОСОБА_3 ,яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач ОСОБА_4 заперечує проти позовних вимог з наступних підстав та обставин. Квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. ОСОБА_1 не є власником квартири за адресою : АДРЕСА_3 . Зазначає, що факт надання таких послуг, а відтак і отримання їх ОСОБА_1 , з сторони позивача підтверджується лише нарядами про підключення системи теплопостачання до будинку, проте відстуня будь-яка інформація про кількість фактично спожитої теплової енергії будинком. Позивачем не надано жодних доказів про те, що будинок обладнано системою опалення щодо приміщення загального користування та допоміжних приміщеннь будинку, що таке передбачено проектом будинку, і що в зазначені опалювальні періоди відбулося функціонування внутрішньобудинкових систем опалення вказаного будинку. Отже , вказаний розрахунок заборгованості не може бути визнаний судом як належний доказ розміру заявлених позовних вимог, оскільки він не відповідає вимогам Методики розподілу зі змінами, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України №358 від 28 грудня 2021 року , які чинні із січня 2022 року, оскільки з наданого розрахунку не вбачається, яким чином був проведений перерозподіл кількості та вартості фактично спожитої теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, в т.ч. опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення житлового будинку . Позивачем не доведено надання ОСОБА_1 та отримання останнім відповідно заявлених послуг теплопостачання, оскільки матеріали справи не містять належних та достеменних доказів виникнення у відповідача обов`язку щодо оплати теплової енергії місць загального користування та допоміжних приміщень саме як фактично отриманих послуг - позовні вимоги не підлягають до задволення.

21.04.2025 року на адресу суду від Купрій С.Д., яка діє в інтересах ПАТ "Миколаївська Теплоелектроцентраль" надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що стосовно доведення позивачем факту надання послуг Відповідачу та розрахунку їх вартості: Будинок АДРЕСА_1 є 5-ти поверховою будівлею та обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, який обліковує споживання теплової енергії будинку за адресою АДРЕСА_1 . Факт встановлення вузлу комерційного обліку теплової енергії підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2К/3836, чинного до червня 2023 року, Актом про допуск в експлуатацію та опломбування вузла комерційного обліку № 5/33 від 10.09.2019, Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 169/3 345, чинного до 12.09.2027 та Актом про допуск в експлуатацію та опломбування вузла комерційного обліку від 10.10.2023. Позивач не заперечує, що квартира АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) будинку АДРЕСА_1 відключена від мережі централізованого опалення будинку та обладнана індивідуальною системою опалення. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Фактичним доказом початку опалювального сезону є наряди на підключення будинку та нежитлових приміщень до системи опалення, що містять інформацію про фактичну дату надання послуг, що були додані до матеріалів позовної заяви. Стосовно твердження про те, що Відповідач ОСОБА_1 не проживає в квартирі АДРЕСА_3 та не користується послугами з теплопостачання, Позивач повідомляє, що відповідно до частини третьої статті 9 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. В додатках до позовної заяви додавався витяг з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні № 17.30- від 05.09.2024, згідно якого Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.05.2025 року витребувано у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області відомості зі Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи , заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.06.2025 року від державного нотаріуса Міщенко надійшла інформація про те, що спадкова справа після смерті гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої І.М.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.08.2025 року витребувано у Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої Інни Миколаївни (м. Миколаїв, 54001, вул. Шевченка, 53), належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.10.2025 року закрито провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію. Продовжено розгляд справи за позовною заявою ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписівст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК Українисторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З доданої до матеріалів справи виписки з протоколу №3 засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП від 26.05.16, вбачається, що розпорядженням адміністрації Центрального району №15-р від 23.01.2014 року зі змінами, узгоджено відключення квартири АДРЕСА_3 та влаштування в ній автономного опалення за умовами відсутності заборгованості за житлово-комунальні послуги, та позитивних спеціалізованих служб.

Згідно доданої відомості про споживання теплової енергії вбачається , що за адресою: АДРЕСА_4 було надано спожиту теплову енергію.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який не підписаний сторонами.

До матеріалів справи додано акт про допуск в експлуатацію про опломбування вузла комерційного обліку від 10.10.2023 року.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 05.09.2024 року, за вказаною адресою: АДРЕСА_4 - зареєстрований ОСОБА_1 .

Відповідно доданого до матеріалів справи наряду від 06.11.2024 року вбачається, що проведено підключення постачання теплової енергії для опалення споживачу ОСББ "Адміральський будинок " за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про початок опалювального сезону №1870 від 29.10.2024 року.

З спадкової справи №15/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 .

З доданої до матеріалів справи досудової вимоги вбачається ,що ПАТ "Миколаївська ТЕЦ" зверталась до мешканців, які проживають за адресою : АДРЕСА_4 , з вимогою про повернення заборгованості.

Факт встановлення вузлу комерційного обліку теплової енергії підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2К/3836, чинного до червня 2023 року, Актом про допуск в експлуатацію та опломбування вузла комерційного обліку № 5/33 від 10.09.2019, Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 169/3 345, чинного до 12.09.2027 та Актом про допуск в експлуатацію та опломбування вузла комерційного обліку від 10.10.2023.

Частина 7 пункту 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. В підтвердження кількості отриманої теплової енергії будинком за адресою АДРЕСА_1 наданр копії відомостей споживання теплової енергії за кожний місяць.

Судом встановлено, що у період з 01.11.2022 року по 01.01.2025 року позивач надав до будинку,в якому розташована квартира відповідача , послугу на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем індивідуального (автономного) та централізованого опалення на загальну суму 5016,70 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем нараховано відповідачу заборгованість по сплаті абонентських послуг пропорційно його частки у праві власності.

За Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, ст. 382 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішенням Конституційного суду України від 02.03.2004 р. № 4 - рп/2004, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень (приміщень загального використання) будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Постановою Верховного суду України від 22 грудня 2020 року по справі № 311/3489/18 визначено, що споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування.

Позиція Верховного суду України ґрунтується на тому, що спільним майном у багатоквартирному будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення; будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно зі статтею 1Закону України«Про житлово-комунальніпослуги`житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК Україниза договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями частини першої статті 19 Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до частини третьоїстатті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволеннязагальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місцьзагального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції змін внесених Законом № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг») договори про надання комунальних послуг, укладені до введення його в дію, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2. Методики).

Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Відповідно до ч. 3ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»та п. 4 Правил користування тепловою енергією, затвердженихПостановою КМУ від 03.10.2007 року N 1198, споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В той же час, згідно з ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.11 ЦК Українипідставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п. 3ст. 11ЦК Україницивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зіст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 382ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Підсумовуючи викладене, суд установив, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами справи. Згідно з наданими документами, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 - і був там зареєстрований на час надання вказаних послуг. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення місць загального користування з 01.11.2022 року по 01.01.2025 року становить 5016,70 грн.

За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 5016,70 грн.

При цьому , заперечив позовні вимоги, представник відповідача, житловий будинок включений до системи теплопостачання теплопостачальною організацією ПрАТ "Миколаїська ТЕЦ" без квартири АДРЕСА_2 , яка обладнана індивідуальними системами опалення.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів, спожитих у будівлі комунальних послуг, співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17).

Про наявність таких обставин відповідач суду не зазначив, отже суд погоджується з нарахуванням позивачем оплати за надані послуги згідно затвердженої Методики.

Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 року (далі - Правил) визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Відповідно до п.14 Правил № 830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) (п.38 Правил).

У підпункті 13 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії зазначено, що у разі відключення приміщення індивідуального споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку він зобов`язаний відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку.

У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з п. п. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 28 Правил споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2. Методики).

Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі.

При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно з якою здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд…» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року № 82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача).

Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно, до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Вказаний висновок викладено у Постанові від 22.12.2020 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18.

Тому, внаслідок невиконання своїх обов`язків, передбачених переліченими вище нормами законодавства, відповідач заборгував позивачу за надані послуги за опалення місць загального користування будинком за вказаний період в сумі 5016,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Доведеним є наявність правовідносин із постачанням житлово-комунальної послуги теплової енергії між ОСОБА_1 та ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ» та відповідно наявності у відповідача, як у споживача, зобов`язання по оплаті отриманих послуг у повному обсязі, враховуючи відсутність доказів не надання даних послуг або надання їх неналежної кількості або якості. А також, що факт відключення квартири від мереж централізованого опалення не звільняє від обов`язку власника та користувача квартири з індивідуальним опаленням, як співвласника будинку, брати участь у витратах на утримання будинку, в тому числі приймати участь в оплаті за фактичні надані послуги.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. ст.4,12,89,141,259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Приватне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 5016,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Гуденко О.А.