Справа № 697/2420/25
Провадження № 2/697/1144/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 жовтня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду в інтересах ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 10.02.2024 відповідач уклав із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитний договір №665902554.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

31.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду № 26 в якій виклали текст договору в Новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників № 277 від 26.03.2024 та договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 66590254.

27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ЄАПБ укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26195 грн, з яких: 6200,00 грн- сума заборгованості по основному боргу; 19995,00 грн - сума заборгованості по процентам.

На підставі наведеного представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 66590254 від 10.02.2024 в сумі: 26195,00 грн., з яких: 6200,00 грн- сума заборгованості по основному боргу; 19995,00 грн - сума заборгованості по процентам та судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає дійшов наступних висновків.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.02.2024 відповідач уклав із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір кредитної лінії №665902554 в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства. Кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на кредитну картку, реквізити якої надані Відповідачем. Сторонами визначено умови користування та повернення кредитних коштів, розмір відсотків за їх користування та інші істотні умови договору. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційної телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до копії платіжної інструкції № від 10.02.2024 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало ОСОБА_1 згідно з кредитним догоровом №665902554 на банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-8279 кошти у сумі 6200,00 грн.

Таким чином, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) з урахуванням положень частини 6 і частини 12 пункту 1 статті 3, статті 12, пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», частини 1 статті 205 ЦК України.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на дату продажу 26.03.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним догоровом №665902554 становить 13020,00 грн., з яких: 6200,00 грн- сума заборгованості по основному боргу; 6975,00 грн - сума заборгованості по процентам.

Як вбачається з додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» сторони домовились викласти текст договору факторингу №28/1118-01 в новій редакції.

Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги (в т.ч. які настануть в майбутньому) зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ЄАПБ укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26195 грн, з яких: 6200,00 грн- сума заборгованості по основному боргу; 19995,00 грн - сума заборгованості по процентам.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 66590254 від 10.02.2024 становить в сумі: 26195,00 грн., з яких: 6200,00 грн- сума заборгованості по основному боргу; 19995,00 грн - сума заборгованості по процентам.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій, другій, четвертій, п`ятій, восьмій статті 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання цього доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання цих доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, чинне цивільне процесуальне законодавство визначає конкретні правила і терміни подання позивачем доказів до суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами статті 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів статті 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази кожен окремо на відповідність їх допустимості, належності та достовірності, а їх сукупність на їх достатність та взаємозв`язок, суд дійшов висновку, що позивачем доведено укладення 10.02.2024 між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договору кредитної лінії №665902554. Проте наявні докази не доводять перехід права вимоги за кредитним договором №665902554 до Позивача.

Так, відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», якою викладено текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 в новій редакції, право вимоги (в т.ч. які настануть в майбутньому) передаються ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Фактору - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відповідно до Реєстру прав вимоги.

Оскільки сам договір факторингу №28/1118-01 та додаткова угода не містять умов про передачу права вимоги за кредитним договором №665902554, а реєстр прав вимоги, який є невід`ємним додатком до договору факторингу №28/1118-01 не доданий, суд дійшов висновку про відсутність доказів переходу права вимоги за кредитним договором №665902554 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Водночас розрахунок заборгованості кредитним догоровом №665902554, складений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на дату продажу 26.03.2024 не підтверджує перехід права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», оскільки не відповідає вимогам ч.2 ст. 78 ЦПК України, яка визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, не є доведеним також перехід права вимоги за кредитним догоровом №665902554 до Позивача.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27.09.2001, пункт 30). Разом з тим статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «RuizTorija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 09.12.1994; пункт 29).

Виходячи зі встановлених на підставі належним чином оцінених доказів обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності були б достатніми для задоволення позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 282, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 651, 1046-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Л . О . Колісник