Дата документу 20.10.2025 Справа № 335/106/25
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/106/25 Пр. № 22-ц/807/1012/25Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УНІВЕРС» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ на рішення Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (надалі - КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР), КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УНІВЕРС» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (надалі - КП «УНІВЕРС» ЗОР) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом (а.с.1-8), в якому просила стягнути солідарно з відповідачів середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10.12.2023 року по 03.12.2024 року у розмірі 57978,22 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а також усі понесені нею судові витрати у справі.

В обґрунтування позову зазначала, що з 07.10.2019 працювала в КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР на посаді змінного реєстратора. З 16.02.2020 позивачка звільнена із займаної посади. З 01.02.2020 по 16.06.2021 позивачеві не виплачувалась заробітна плата, розрахунок при звільненні не проведено. Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 17.06.2022 у справі № 3361426/22 позов задоволено частково, вирішено стягнути з КП «ГОТЕЛЬ УКРАЇНА» ЗОР на користь позивача заборгованість із заробітної плати за період з 01.02.2020 по 16.06.2020 в розмірі 25913,34 грн. за вирахуванням податків, зборів та загальнообов`язкових платежів; компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 3574,50 грн. за вирахуванням податків, зборів та загальнообов`язкових платежів; середній заробіток за час затримки виплати належних виплат з дати звільнення по 16.06.2022 у розмірі 107388,00 грн.; компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат в розмірі 165,05 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Рішення набрало законної сили 19.07.2022. Ухвалою вказаного суду від 10.11.2023 боржника КП «ГОТЕЛЬ УКРАЇНА» ЗОР замінено на нового боржника - правонаступника КП «УНІВЕРС» ЗОР. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 по справі № 335/29/24 стягнуто з КП «УНІВЕРС» ЗОР () на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.06.2022 по 09.12.2023 у розмірі 87040,80 грн., суму індексації заробітної плати в розмірі 9376,50 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а всього 101417,30 грн. Повний розрахунок з позивачкою було проведено 03.12.2024 року. Отже, з відповідачів солідарно підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з 10.12.2023 року по 03.12.2024 року, що становить загальну суму 57978,00 грн. Також, позивачка зазначає, що тривале емоційне напруження через невиплату присуджених судом грошових коштів призвело до її моральних переживань та виникнення потреби у докладанні додаткових зусиль для організації життя. Вказані негативні наслідки спричинені позивачці внаслідок порушення відповідачами її законних прав на своєчасне отримання відповідних грошових коштів за трудовим законодавством. Затримка у виплаті заробітної плати та інших присуджених судом виплат при звільненні, яка тривала з моменту ухвалення судового рішення по день фактичного розрахунку, тобто до 03.12.2024, призвела до погіршення життєвих умов позивачки та моральних страждань. Позивачка була позбавлена свого законного джерела доходу, засобів для існування, що також завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 5000,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Геєць Ю.В. (а.с.25). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.33) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2025 року (а.с.59-62) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з КП «УНІВЕРС» ЗОР () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 грудня 2023 року по 03 грудня 2024 року розміром 57978,22 грн., моральну шкоду розміром 2000,00 грн., а всього стягнуто 59978,22 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з КП «УНІВЕРС» ЗОР () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір розміром 968,96 грн.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача до нього), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач КП «УНІВЕРС» ЗОР у своїй апеляційній скарзі (а.с.66-68) просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

В автоматизованому порядку 14.04.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Полякова О.З. (а.с.71). Ухвалою апеляційного суду від 14.04.2025 року (а.с.72) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 22.04.2025 року (а.с.75).

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (ч.3 ст.82 ЦПК України).

Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.76), які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк 02.05.2025 (а.с.80-93). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 09.05.2025 року (а.с.94), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.95). Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 62978,22 грн. - а.с.1 зворот), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач в особі представника подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР у цій справі (а.с.102-108).

Іншій відповідач КП «ГОТЕЛЬ УКРАЇНА» ЗОР (ст. 104 ЦК України «Припинення юридичної особи») : юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації; у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч.1); юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5); згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб станом на час перегляду цієї справи апеляційним судом 17.10.2025 року - знаходиться в стані припинення з 06.05.2022 року - а.с. 119-122) не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді - доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року включно (довідка а.с.116).

В автоматизованому порядку 16.10.2025 року суддею Онищенко Е.А. було замінено суддю Полякова О.З. у зв`язку з тривалою відпусткою останнього (а.с.117-118).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР підлягає залишенню без задоволення у цій справі з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково, керувався ст.ст. 2-4, 10-13, 81-82, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК Українита виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР з 07.10.2019 по 16.06.2020, де працювала на посаді змінного реєстратора. Наказом № 8-к від 16.06.2020 ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

На момент звільнення позивачки, з нею не було проведено повного розрахунку з виплати заборгованості по заробітній платі, як то передбачено ст. 116 КЗпП України.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 17.06.2022 у справі №336/1426/22 позов задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача-1 на користь позивача заборгованість із заробітної плати за період з 01.02.2020 по 16.06.2020 в розмірі 25913,34 грн. за вирахуванням податків, зборів та загальнообов`язкових платежів; компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 3574,50 грн. за вирахуванням податків, зборів та загальнообов`язкових платежів; середній заробіток за час затримки виплати належних виплат з дати звільнення по 16.06.2022 у розмірі 107388,00 грн.; компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат в розмірі 165,05 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Рішення набрало законної сили 19.07.2022.

15.02.2022 Запорізькою обласною радою прийнято рішення № 10 «Про припинення КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР шляхом приєднання до КП «УНІВЕРС» ЗОР, пунктом 2 якого КП «УНІВЕРС» ЗОР визначено правонаступником всіх прав і обов`язків КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР.

Розпорядженням голови Запорізької обласної ради від 23.02.2022 № 8-св «Про забезпечення виконання рішення обласної ради від 15.02.2022 № 10 «Про припинення КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР шляхом приєднання до КП «УНІВЕРС» ЗОР» була створена комісія з припинення обов`язків КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР та призначено голову комісії з припинення.

Таким чином, до КП «УНІВЕРС» ЗОР як правонаступника перейшли всі права та обов`язки КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР.

З урахуванням викладеного, ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 10.11.2023 у справі № 336/1426/22 боржника КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР замінено на нового боржника, правонаступника відповідача-1, КП «УНІВЕРС» ЗОР.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 по справі № 335/29/24 стягнуто з КП «УНІВЕРС» ЗОР () на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.06.2022 по 09.12.2023, у розмірі 87040,80 грн., суму індексації заробітної плати в розмірі 9376,50 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а всього 101417,30 грн.

Остаточний розрахунок із позивачем, на підставі рішення суду, здійснено 03.12.2024 року.

Відповідно до ст.ст. 15 - 16 ЦК України, ст. ст. 4 - 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 2 ст.233 КЗпП України у редакції, яка діяла на час звільнення позивачки, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України, у редакції, яка діяла на час звільнення позивачки, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України, у редакції, яка діяла на час звільнення позивачки, передбачалось, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи 16.06.2021 року КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» не здійснило із позивачкою повного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачці на виконання рішення суду від 18.04.2024 лише 03.12.2024. При цьому, рішенням суду від 18.04.2022 було вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.06.2022 по день ухвалення рішення у справі, тобто по 09.12.2023.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вважав законними та обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з КП «УНІВЕРС» ЗОР, яке є правонаступником КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2023 по 03.12.2024.

Згідно з наданим позивачкою в позовній заяві розрахунком, правильність якого не оспорена відповідачами у цій справі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2023 по 03.12.2024 становить 57978,22 грн., а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з КП «УНІВЕРС» ЗОР, як правонаступника КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР, на користь позивачки у цій справі підлягає стягненню саме ця сума, як відшкодування за несвоєчасний розрахунок при звільненні позивача.

У даному випадку судом не встановлено обставин, які би свідчили, що позивачка у цій справі у спірних трудових правовідносинах діяла недобросовісно, або зловживала своїми правами, а тому, з урахуванням також і тієї обставини, що відповідачем не заявлялось про зменшення суми компенсації за несвоєчасний розрахунок, суд першої інстанції дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції вірно зазначив таке.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, у редакції яка діяла на час звільнення позивачки з роботи та ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідачів, порушення законних прав позивачки на своєчасне отримання присудженої рішенням суду заборгованості по заробітній платі та інших виплат, що тривало у період з часу ухвалення судового рішення до проведення повного розрахунку із позивачем, з 10.12.2023 по 03.12.2024, тобто майже рік, було порушено звичний для позивачки уклад життя, що призвело до тривалого емоційного напруження позивачки, її моральних переживань та виникнення потреби докласти додаткових зусиль для організації свого життя, погіршення її життєвих умов, оскільки позивачка була позбавлена свого законного джерела доходу та засобів для існування.

За таких обставин, враховуючи характер, тривалість та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її житті, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають частковому задоволенню на суму 2000,00 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню, і з КП «УНІВЕРС» ЗОР на користь позивачки слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2023 по 03.12.2024 у сумі 57978,22 грн., а також моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього стягнути 59978,22 грн.

Між тим, суд першої інстанції правильно вважав безпідставними вимоги позивача про солідарне стягнення вказаної суми із КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР та КП «УНІВЕРС» ЗОР, з тих підстав, що хоча КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР на даний час перебуває у стані припинення і його не виключено із Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, його правонаступником є саме КП «УНІВЕРС» ЗОР, яке повинно відповідати перед позивачем за порушення КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР вимог трудового законодавства у спірних правовідносинах. Крім того, суд першої інстанції правильно врахував те, що рішення суду від 17.06.2022 у справі № 336/1426/22 було виконане саме КП «УНІВЕРС» ЗОР, як правонаступником КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА», боржника у виконавчому провадженні, що був замінений на КП «УНІВЕРС» ЗОР відповідною ухвалою суду, а також виконано рішення суду від 18.04.2024 року в іншій справі №335/29/24.

Передбачених законом підстав для покладення на відповідачів солідарної відповідальності, судом першої інстанції вірно не встановлено, а відтак, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «ГОТЕЛЬ «Україна» ЗОР суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

Крім того, суд першої інстанції вірно виходив з того, що доводи представника КП «УНІВЕРС» ЗОР, що викладені у відзиві на позовну заяву, що до даних правовідносин слід застосовувати положення КЗпП України у редакції, яка діє з 19.07.2022, суд вважає безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли у день звільнення позивача з роботи у КП «ГОТЕЛЬ «Україна» ЗОР, та продовжувались тривалий час, а відтак суд першої інстанції вірно вважав, що у даному випадку слід застосовувати положення ст. 117 КЗпП України, в редакції Закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, з метою недопущення погіршення становища працівника, права якого були порушені роботодавцем.

Доводи представника КП «УНІВЕРС» ЗОР про те, що рішеннями Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2022 та Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024, вже було вирішено вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, а відтак в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, є безпідставними, оскільки у даній справі позивач просить відшкодувати моральну шкоду за моральні переживання та страждання, яких вона зазнала у період з 10.12.2023 по день фактичного розрахунку 03.12.2024, тобто після ухвалення вказаного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги КП «УНІВЕРС» ЗОР є такими, що фактично дублюють доводи заперечень цього відповідача на позов позивача у цій справі у суді першої інстанції (а.с. 39-44), яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР , яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач КП «УНІВЕРС» ЗОР та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування заперечень цього відповідача проти позову позивача та, відповідно, у спростування останнього у цій справі в частині його задоволення.

Також, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема відповідачем КП «УНІВЕРС» ЗОР апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони відповідача КП «УНІВЕРС» ЗОР не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у цій справі.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу КП «УНІВЕРС» ЗОР у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УНІВЕРС» ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського (нова назва - Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 20.10.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В. Онищенко Е.А.