ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року

м. Харків

справа № 626/2431/24

провадження № 22-ц/818/3254/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року у складі судді Рибальченко І.Г.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №1279-0440 від 28.09.2023 у розмірі 106925,72 гривень та судові витрати у розмірі 2422,40 грн

Позов обґрунтований тим, що 28.09.2023 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1279-0440. Відповідно до умов договору, кредитодавець надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 28800,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період* - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 %, а відповідач зобов`язався повертати позичені грошові зі сплатою відсотків та обов`язкових платежів. Проте позичальник зазначеного обов`язку належним чином не виконував, станом на 26.04.2024 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становлять 106925,72 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 28800 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 77846,60 грн т простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту у розмірі 279,32 грн.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в розмірі 106646 гривень 40 коп. та судові витрати у розмірі 2416 гривень 07 коп. , а всього 109062 гривні 47 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, в той час як відповідач не спростовував факту підписання ним договору та не надав суду жодних доказів в підтвердження відсутності заборгованості. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 279,32 грн суд виходив з того, що послуга з надання грошових коштів за укладеним кредитним договором є обов`язком банку і виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою оплатою з боку позичальника. Тому встановлена договором кредиту умова про сплату комісії є нікчемною.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки не повно встановлено обставини справи, які мають істотне значення для справи. Апелянт наголошує, що строк виконання кредитного зобов`язання відповідача ще не настав. Повідомлень про дострокову сплату кредитної заборгованості відповідач не отримував, з 2024 року відповідач по справі є діючим військовослужбовцем тому не має доступу до поштової скриньки. Представник апелянта наголошує, що його довіритель не отримував жодного процесуального документи по даній справі, та не мав можливості надати до суду першої інстанції свої заперечення. Судом першої інстанції при вирішенні даного спору між сторонами не було досліджено первинної документації як доказу заборгованості відповідача за кредитним договором. В якості належного доказу заборгованості помилково прийнято лише розрахунок заборгованості наданий позивачем.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1279-0440 продукту «на все» було відкрито 28.09.2023 року, підписано за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (а.с. 50-63). Згідно п.4.9 строк кредитування на який було надано кредит 300 календарних днів. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування сторонами в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника. Дата повернення (виплати) кредиту 23.07.2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування. (пункт 4.9 договору).

Згідно довідки про перерахування суми кредиту №1279-0440 від 28.09.2023 року було перераховано кошти ОСОБА_1 на карту НОМЕР_1 в сумі 28 800.00 грн одним платежем за допомогою системи LiqPay .(а.с.18).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору кредиту, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію (даліКредитна лінія) на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, у порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 2.3 Договору кредиту передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. п. 5.6 Договору) згідно наступного розрахунку.

Стандартна процентна ставка 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

З довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 26.04.2024 року вбачається, що за договором встановлювалося два типи періоду заборгованості - активний у період з 28.09 2023 року по 08.11.2023 року включно (процентна ставка 1.2%) та прострочений у період з 09.11.2023 року по 25.04.2024 року включно (процентна ставка 1.5%) 26.04.2024 прострочений з процентною ставкою 0.00% . Проценти нараховувались до Станом на 26.04. 2024 року заборгованість становить 106 925.72 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 28.800.00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 77 846.40 грн, залишок комісії 279.32 грн. (а.с. 19-22).

ТОВ «УКР Кредит Фінанс» направили на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, в вимозі зазначено наступне, станом на 26.04.2024 року у позичальника перед кредитодавцем порушено умови договору, щодо строків повернення коштів та сплати відсотків , внаслідок чого виникла заборгованість. (а.с.85). направлено вимогу на адресу відповідача (а.с.80).

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1-3 статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Укр Кредит Фінанс»).

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит, зокрема частиною першою встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема порядок дострокового повернення кредиту (пункт 13).

Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відповідно до частин 1- 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 28.09.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1279-0440, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 28880.00 грн.

Факт укладення між сторонами у справі договору кредиту та отримання відповідачем грошових коштів у розмірі на умовах встановлених вищезазначеним договором ОСОБА_1 не заперечується.

Сукупність наданих до матеріалів справи доказів дає підстав для висновку про доведений розмір простроченого грошового зобов`язання відповідача зі сплати процентів.

В супереч вимог ст.. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав суду жодних належних і допустимих доказів в підтвердження відсутності заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, він є логічним, послідовним, математично вірним, а тому суд обґрунтовано прийняв його до уваги.

Відповідно до умов Розділу 9, пункту 9.11 сторони у справі погодились, що у разі простороченння будь якого з платежів, Кредитодавець може вживати заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення Позичальнику претензії.

Згідно даних вимоги про усунення порушень від 28.09.2023 № 1279 -0440 та дострокове виконання зобов`язання від 15.05.2024 та списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням № 19947 3 -18 14 від 18.05.2024 позивачем дотримано встановлену законом та договором процедуру звернення до позичальника з вимогою про дострокове повернення позичених коштів з зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені ( а.с. 80, 84 85).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 жовтня 2025 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

О.В.Маміна