Справа № 739/1724/25
Провадження № 2/739/494/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 жовтня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі позивач), діючи через свого представника Ткаченко М.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №4007749 від 16 квітня 2021 року у розмірі 23 039 грн. 83 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Авентус Україна» споживчий кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,9% на день. 24 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна»» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним вище договором, відповідно до якого до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за кредитним договором №4007749 від 16 квітня 2021 року. 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги, за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №4007749 від 16 квітня 2021 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконував, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 23 039 грн. 83 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 15 910 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, та інфляційні втрати у розмірі 112 грн. 00 коп., а також 3% річних у розмірі 17 грн. 83 коп., яка й підлягає стягненню на користь позивача.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі в якій він вказує, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка повернулася до суду з відміткою про відсутність відповідача за вказаною адресою, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав.

Заяви та клопотання учасників справи

Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив.

У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі та відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, 16 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №4007749, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора М723508 та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (а.с. 6-9).

Відповідно до вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу на 30 днів позику у загальному розмірі 7 000 грн. 00 коп. (пункт 1.3) на кредитну картку з номером НОМЕР_1 26 (пункт 2.1.) (а.с 6).

Сторонами вказаного договору було погоджено розмір процентної ставки за користування отриманими коштами, яка становить 1,9% річних (пункт 1.5) (ас. 6).

Згідно пункту 3.9 договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним згідно графіку платежів (а.с. 10).

Також сторонами договору погоджено автоматичне продовження строку дії кредитного договору в разі наявності заборгованості на дату закінчення строку його дії (п.4.3.1) (а.с. 7).

Згідно повідомлення про перерахування коштів ТОВ «Авентус Україна» 16 квітня 2021 надало відповідачу кредит згідно вказаного вище договору у розмірі 7 000 грн. 00 коп. (а.с. 17-18).

Отже, ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №4007749.

Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення позики відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, останній платіж на виконання своїх зобов`язань здійснив 20 серпня 2021 року, в зв`язку з чим, згідно розрахунку, у відповідача перед ТОВ «Авентус Україна» виникла заборгованості за вказаним договором позики у розмірі 22 910 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням та 15 910 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 20-27).

24 січня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до якого до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги, витягом з реєстру боржників до вказаного договору, актом приймання передачі реєстру прав вимоги (а.с.30-46).

ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України здійснила нарахування на суму заборгованості 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 129 грн. 83 коп.

10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023/1, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором на загальну суму 23 089 грн. 83 коп., що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги, реєстром боржників до вказаного договору, актом приймання передачі реєстру прав вимоги та актом зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.47-64).

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами першою та другою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача за кредитним договором №4007749 від 16 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 23 039 грн. 83 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Судові витрати

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 13 000 грн., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається, представником позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 13 000 грн. на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору від 01 липня 2024 року, на підставі якого така допомога надавалася, заявку на надання юридичної допомоги від 01 липня 2024 року, прайс-лист та витяг з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2024 року.

Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 13 000 грн., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідача на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором №4007749 від 16 квітня 2021 року у розмірі 23 039 (двадцять три тисячі тридцять дев`ять) гривень 83 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, який має право подати її до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Чепурко