Справа № 198/1/25
Провадження № 2/191/309/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Форощук С.А.

за участю секретаря Вехник С.Л.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплат допомоги по безробіттю,

встановив:

Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 виплати допомоги по безробіттю в сумі 61 230, 29 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості (з 22.10.2021 року Центральне управління Київського міського центру зайнятості) із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплат допомоги по безробіттю. На підставі заяв йому було надано статус безробітного з 22.10.2021 року та внаслідок чого відповідача ознайомлено під розпис з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, а також з відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення за Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», який у свою чергу відповідав за достовірність поданих ним даних. Під час обміну інформацією з Пенсійним фондом України було виявлено, що під час перебування на обліку у позивача, відповідач перебував у трудових відносинах з Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського з 10.01.2022 року.

10.05.2023 року Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 210/269/23, в якому зазначено, що за результатами обміну інформацією з Пенсійним фондом України виникла необхідність у проведенні звірки даних щодо факту перебування ОСОБА_1 в трудовик відносинах з ТНУ Імені В.І. Вернадського з 10.01.2022 року по 30.05.2022 року, в період перебування особи на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного. Згідно витягу з наказу про науково-педагогічну роботу з погодинною-оплатою праці від 11.01.2022 №9-к, ОСОБА_1 зараховано на науково-педагогічну роботу з погодинною оплатою праці на кафедру фінансів та обліку навчально-наукового інституту управління, економіки та природокористування ТНУ Імені В.І. Вернадського з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року. Згідно даних Відомостей про трудові відносини осіб та період проходження військової служби (Додаток 5 до Податкового розрахунку доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також квартал 2022 (уточнюючий), сум нарахованого єдиного внеску) за І квартал 2022 року (уточнений) ОСОБА_1 звільнено з ТНУ Імені В.І. Вернадського 11.01.2022 на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Таким чином, встановлено, що згідно документів наданих для проведення звірки, ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного, одночасно перебував з ТНУ Імені В.І. Вернадського в трудових відносинах з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року.

Згідно довідки-розрахунку №222 від 12.05.2023 року розмір нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття 10.01.2022 року по 12.07.2022 року становить 61 230, 29 грн. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача, поклавши також на нього судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення на офіційному сайті суду «Судова влада» оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання якої знаходиться на тимчасово окупованій території. Також відповідач був повідомлений шляхом направлення поштових повідомлень за місцем перебування, на адресу суду повернуті поштовий конверти з позначкою «за закінченням терміну зберігання», «Адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково відповідачка про дату розгляду справи повідомлялась повідомленням через застосунок «Viber» та електронною поштою.

28.07.2025 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов лист, в якому відповідач зазначив, що перебуває за межами України, просить направити на зазначену ним електронну адресу копію позову з додатками. У подальшому відповідач в судові не засідання не з`являвся будь- яких відомостей та клопотань до суду не надавав.

За наявності таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін по наявним доказам.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем свого фактичного перебування за адресою: АДРЕСА_2 , 22.10.2021 року подав до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості заяви про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, оскільки через відсутність роботи він не мав доходів. Також ОСОБА_1 був ознайомлений з правами та обов`язками безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, що підтверджено його особистим підписом, вчиненим 22.10.2021 року.

За даними повідомленими ОСОБА_1 та перевіреними спеціалістами Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості вбачається, що відповідач був звільнений 30.06.2021 року з останнього місця роботи з посади професора КНТЕУ на підставі п.2 ст. 36 КЗпП у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Отже ОСОБА_1 на підставі наведеного було надано статус безробітного, починаючи з 22.10.2021 року за ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі наказу позивача № НТ 211022 від 22.10.2021, про що було внесено відомості до персональної карти відповідача у Центрі зайнятості, де відповідач розписався, будучи повідомленим про те, що надані ним відомості у документах будуть оброблені з метою перевірки їх достовірності при надані йому статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Також вказаним наказом ОСОБА_1 призначено виплату допомоги по безробіттю з 22.10.2021 року по 16.10.2022 року.

Водночас, за актом № 210/269/23 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 10.05.2023 року Київським міським центром зайнятості було встановлено, що за результатами обміну інформацією з Пенсійним фондом України виникла необхідність у проведенні звірки даних щодо факту перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ТНУ імені В.І. Вернадського з 10.01.2022 року по 30.06.2022 року в період перебування особина обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного. Так, згідно витягу наказу про науково-педагогічну роботу з погодинною оплатою праці від 11.01.2022 року №9-к, ОСОБА_1 зараховано на науково-педагогічну роботу з погодинною оплатою праці на кафедру фінансів та обліку навчально-наукового інституту управління, економіки та природокористування ТНУ імені В.І. Вернадського з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року. Згідно даних Відомостей про трудові відносини осіб та період проходження військової служби (Додаток 5 до Податкового розрахунку доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків -фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) за І квартал 2022 року (уточнений) ОСОБА_1 звільнено з ТНУ імені В.І. Вернадського 11.01.2022 року на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Таким чином за висновками акту, згідно документів, наданих для проведення звірки ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного, одночасно перебував з ТНУ імені В.І. Вернадського в трудових відносинах з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року.

Згідно з довідкою -розрахунком Київського міського центру зайнятості від 12.05.2023 року № 222 ОСОБА_1 , який був зареєстрований як безробітній в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості за період з 10.01.2022 року по 12.07.2022 року було нараховано та виплачено 61 230, 29 грн.

Листом Київського міського центру зайнятості від 16.05.2023 року № 269.1-2123/23 ОСОБА_1 повідомлений про результати проведеного розслідування та йому запропоновано сплатити нараховану та виплачено йому за період з 10.01.2022 року по 12.07.2022 року допомогу по безробіттю в сумі 61 230, 29грн. у добровільному порядку. Водночас, станом на 24.12.2024 року вказані кошти ОСОБА_1 у добровільному порядку не сплачено.

Судом з метою перевірки факт перебування відповідача у трудових відносинах з ТНУ імені В.І. Вернадського з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року, та отримання доходу, на підставі ч.7 ст. 81 ЦПК України, витребувана відповідна інформація з ТНУ імені В.Ю. Вернадського.

Із отриманої на виконання ухвали суду інформації, встановлено, що згідно з наказом ТНУ імені В.Ю. Вернадського від 11.01.2022 року № 9-к «Про науково-педагогічну роботу з погодинною оплатою праці», з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року на науково-педагогічну роботу з погодинною оплатою праці, на кафедру фінансів та обліку навчально-наукового інституту управління, економки та природокористування зарахований ОСОБА_1 на підставі заяви від 17.12.2021 року. Згідно з довідкою №25 заробітна плата ОСОБА_1 склала 779, 68грн.

Суд зазначає, що на підставі ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», яка містить визначення термінів, вбачається, що зайнятість- не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатн.

За ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

При цьому згідно із п. 7 ч. 1 ст. 5, п. 1 ч. 1 ст. 9, п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про зайнятість населення» держава гарантує у сфері зайнятості соціальний захист у разі настання безробіття та забезпечує реалізацію політики у сфері зайнятості населення шляхом соціального захисту громадян у разі настання безробіття, оскільки кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

За абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ( в редакції чинній на час виникнення відносин між сторонами) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ( в редакції чинній на час виникнення відносин між сторонами) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Разом з тим, перебуваючи на обліку в Київському міському центрі зайнятості, відповідач не повідомила центр зайнятості про те, що перебувала у трудових відносинах з ТНУ імені В.Ю. Вернадського у період з 10.01.2022 року по 11.01.2022 року.

На підставі викладеного, оскільки відповідач не повідомив позивача про те, що отримував дохід та працював, то ним було незаконно отримано допомогу по безробіттю на загальну суму у розмірі 61 230,29 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

Отже, як встановлено під час розгляду справи, відповідач незаконно отриману допомогу по безробіттю не повернув.

Під час розгляду справи позивачем доведено недобросовісність відповідача в отриманні допомоги по безробіттю, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач не повідомив центр зайнятості про факт того, що перебував у трудових відносинах з КНУ імені В.І. Вернадського і виконував науково-педагогічну роботи з погодинною оплатою виконавцем, хоча був під підпис ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, в тому числі з обов`язком повідомити про працевлаштування.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.526,530,536,543,611 ЦК України, ст. ст.10-12,76-81,263-265,354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимог Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплат допомоги по безробіттю, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Київського міського центру зайнятості , на рахунок IBAN: НОМЕР_2 , Банк: Державна Казначейська служба України в м. Києві (ДКСУ) кошти в розмірі 61 230 (шістдесят одна тисяча двісті тридцять) гривень 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Київського міського центру зайнятості , на рахунок IBAN: НОМЕР_2 , Банк: Державна Казначейська служба України в м. Києві (ДКСУ) судові витрати у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 09.10.2025 року.

Суддя С. А. Форощук