Справа № 191/4715/25
Провадження № 2-н/191/356/25
У Х В А Л А

іменем України

26 вересня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В. ознайомившись з матеріалами заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Цілиноградська»про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання та теплопостачання за період з 01.07.2025 р. по 31.07.2025 р. в розмірі 9397,93 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_2 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання та теплопостачання за період з 01.07.2025 р. по 31.07.2025 р. в розмірі 9397,93 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн..

Згідно ч.1 ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 зазначається про те, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Тому, заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повинні подаватися за місцем знаходження майна, щодо якого такі послуги надаються.

Так, заявник просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання квартири АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до юрисдикції Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.8 ст.165 ЦПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

З зазначеного вбачається, що заява про видачу судового наказу може бути передана за підсудністю виключно за умови, що боржник за цією заявою є фізична особа-підприємець або юридична особа.

В той же час, відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Тобто, у разі, якщо заяву про видачу судового наказу подано із порушенням правил підсудності, окрім випадків, коли боржником є фізична особа-підприємець або юридична особа, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а у випадку їх неврахування, повинен це обґрунтувати.

Оскільки, боржником за заявою про видачу судового наказу є фізична особа, а чинний ЦПК України не передбачає механізму передачі за підсудністю заяви про видачу судового наказу, за якою боржником є фізична особа, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 30, 162-165, 260, 353, 378 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Цілиноградська»у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, електропостачання та теплопостачання за період з 01.07.2025 р. по 31.07.2025 р. в розмірі 9397,93 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. В. Прижигалінська