Дата документу 21.10.2025 Справа № 334/873/24
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/873/25 Головуючий у 1 інстанції: Добрєв М.В.
Провадження № 22-ц/807/1597/25 Суддя-доповідач Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої Кочеткової І.В.

суддів Полякова О.З.,

Трофимової Д.А.,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яковлева Тетяна Валентинівна, до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії приватного виконавця, недійсними оцінки майна, електронного аукціону та акту,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Яковлева Тетяна Валентинівна, на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю., державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії приватного виконавця, недійсними оцінки майна, електронний аукціон та акту.

В обґрунтування зазначав, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. знаходиться зведене виконавче провадження №67609015 з примусового виконання виконавчого листа від 18.11.2021 №337/5553/20, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики від 20.07.2013 у розмірі 387 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 15.12.2020 становило суму в розмірі 10 784 180,70 грн., витрат у вигляді судового збору у загальному розмірі 10 964 грн. Постановою приватного виконавця від 19.11.2021 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , зокрема, вбудоване нежитлове приміщення першого поверху /літ.А-16/, загальною площею 221,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

13 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Яковлева Т.В. дізналась про те, що вказане нежитлове приміщення реалізовано на електронному аукціоні (торгах), хоча боржник не був повідомлений належним чином про проведення оцінки майна та проведення електронного аукціону (торгів). З матеріалів виконавчого провадження стало відомо, що постановою від 25 квітня 2023 року приватним виконавцем Проценком Д.Ю. з метою оцінки об`єкта нерухомості було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_4 . Звітом №05-04-2023 від 28 квітня 2023 року встановлено, що ринкова вартість вищевказаного нерухомого майна становить 881 956 грн. 00 копійок.

04 серпня 2023 року відповідно до ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2023 року, ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 26 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції 29.09.2016 №2831/5, передано на реалізацію вказане нерухоме майно, 24.08.2023 був проведений електронний аукціон (торги) з його продажу організатором ДП «СЕТАМ» (https://setam.net.ua/auction/530554). У подальшому на підставі протоколу проведення електронних торгів №593858 від 24.08.1012, реєстраційний номер лота 533199, було складено акт про реалізацію від 31.08.2023, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у переможця торгів, ОСОБА_2 , та є підставою для подальшого отримання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Позивач вважає, що приватним виконавцем під час здійснення примусової реалізації майна боржника порушено вимоги Закону «Про виконавче провадження», що в подальшому вплинуло на законність проведення процедури реалізації арештованого майна та порушення прав і законних інтересів скаржника як боржника, оскільки майно було реалізовано на підставі ухвали суду, яка на момент проведення торгів не набрала законної сили; позивача не було належним чином повідомлено про призначення оцінювача (постанова від 25.04.2023) та про проведення оцінки; оцінка була проведена з порушенням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, оскільки не було здійснено повноцінного огляду об`єкта оцінки, а сам звіт (№05-04-2023 від 28.04.2023) не містив достатньої інформації для об`єктивного визначення ринкової вартості майна. Також відсутня інформація про письмові запити оцінювача до власника об`єкта щодо доступу до майна; звіт про оцінку не був зареєстрований у Єдиній базі звітів про оцінку, як того вимагає чинний Порядок, затверджений наказом ФДМУ №658 від 17.05.2018 (у редакції від 12.01.2021 №24).

Враховуючи викладене, позивач просив суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. у межах виконавчого провадження №67609015 щодо проведення оцінки нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16) , що належить боржнику ОСОБА_1 ;

- визнати недійсною оцінку майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16), що належить боржнику ОСОБА_1 відповідно до звіту №05-04-2023 від 28 квітня 2023 року про оцінку та визначення ринкової вартості нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16), складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. у межах виконавчого провадження №67609015 щодо реалізації належного боржнику ОСОБА_1 майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16);

- визнати недійсним електронний аукціон (торги) за лотом №533199 з реалізації нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16), який оформлений протоколом №593858 від 24.08.2023 року;

- визнати недійсним акт про реалізацію від 31.08.2023, який складений приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яковлева Т.В., до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю., державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії приватного виконавця, недійсними оцінки майна, електронного аукціон та акту.

Судове рішення мотивовано тим, що приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій з опису, оцінки і реалізації належного боржникові нерухомого майна діяв у межах своїх повноважень у відповідності до вимог чинного законодавства, боржник був добре обізнаний про виконавче провадження, повідомлявся про хід його виконання у передбачений законом спосіб, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Яковлева Т.В., зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що приватний виконавець здійснив реалізацію нежитлового приміщення на законних підставах. Вважає, що суду було надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження того, що зазначені у позовній заяві порушення вплинули на результат електронних торгів. Просить оскаржуване рішення скасувати і задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_1 адвоката Яковлеву Т.В., заперечення приватного виконавця Проценка Д.Ю., представника ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, при виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

З урахуванням цих норм право на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установлення вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2024 №371387673 ОСОБА_1 належало право власності на вбудоване нежитлове приміщення першого поверху /літ.А-16/, загальною площею 221,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. знаходиться зведене виконавче провадження №67609015 з примусового виконання виконавчого листа від 18.11.2021 №337/5553/20, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики від 20.07.2013 у розмірі 387 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 15.12.2020 становило суму в розмірі 10 784 180 гривень 70 копійок.

19.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 вбудоване нежитлове приміщення першого поверху /літ.А-16/, загальною площею 221,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

25.04.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. про призначення суб`єкта оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження №67609015 призначено суб`єкта оціночної діяльності, суб`єкта господарювання ОСОБА_4 для складання звіту про оцінку нерухомого майна.

28.04.2023 ФОП Крот А.В. надав звіт №05-04-2023 про оцінку та визначення ринкової вартості нерухомого майна. Відповідно до висновку про вартість майна, в результаті виконаних робіт і розрахунків оцінювач прийшов до висновку, що ринкова вартість нежитлового приміщення на 28.04.2023 становить 881 956, 00 грн.

24.08.2023 електронні торги з реалізації нежитлового приміщення відбулися, складено Протокол проведення електронних торгів ДП «Сетам» за №593858, переможцем торгів стала ОСОБА_2 .

Згідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; та інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (частина перша статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 8 липня 2020 року по справі № 201/18443/17 зауважив, що державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Встановлено, що 24.08.2023 ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги за лотом № 533199 з реалізації спірного нежитлового приміщення, за результатами яких було складено протокол № 593858, згідно з яким переможцем став учасник № 5 ОСОБА_2 , яка запропонувала найвищу цінову пропозицію в розмірі 1 400 001,00 грн.

ДП «СЕТАМ» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 березня 2019 року № 10008/5 «Про визначення організатора електронних торгів, торгів за фіксованою ціною» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року (далі - Порядок), є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Згідно із Порядком організатор це державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний чи приватний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку, начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

За наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів). Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (частина друга статті 638 ЦК України). Протокол електронних торгів підписується організатором (пункт 2 розділу VIII Порядку) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.

Укладений на електронних торгах договір купівлі-продажу підлягає виконанню у порядку, визначеному розділом X Порядку. Покупець (переможець електронних торгів) протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно відповідно до пункту 1 розділу X Порядку. Дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота, зазначається також у протоколі (абзац дев`ятий пункту 1 розділу VIII Порядку). Правовою підставою сплати покупцем (переможцем торгів) коштів як покупної ціни за придбане майно є договір купівлі-продажу, укладений на торгах.

Після виконання покупцем (переможцем електронних торгів) свого обов`язку за договором купівлі-продажу, тобто після повного розрахунку за придбане майно, виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований; приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця (пункт 4 розділу X Порядку). У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги (пункт 8 розділу X Порядку).

Отже, державне підприємство «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби чи приватного виконавця. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.

ДП «СЕТАМ» виконує функції організатора електронних торгів, який діє в межах повноважень, визначених Порядком. Тобто, у організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям державних виконавців, в тому числі перевіряти відомості, наведені у заявці, на відповідність дійсності та законодавству.

З викладеного вбачається, що у спорі про визнання недійсними прилюдних торгів до предмета доказування належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів (Порядку № 2831/5), тобто правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів.

В той же час порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.12.2020 №303/1324/18 та від 27 квітня 2021 року № 504/2824/17.

Доводи апеляційної скарги та вимоги позивача, зводяться до оскарження дій державного виконавця щодо належного повідомлення про вчинені виконавчої дії, правомірність та правильність оцінки майна боржника, на підставі якої останній формував заявку на продаж об`єкту нерухомості на прилюдних торгах, тобто дій державного виконавця в межах конкретного виконавчого провадження.

Так, у відповідності до постанови Великої Палати Верховного суду від 20.03.2019 визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, вчинила відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Між тим, позивач попередньо не звертався з відповідною скаргою до суду у вказаному порядку.

Також колегія вказує, що, оскільки позивач не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку, а обґрунтовує свої вимоги лише суто діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними.

Тому, дії (бездіяльність) державного виконавця, на які посилається позивач, можуть бути предметом оскарження у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», але не можуть бути підставою для визнання звіту та електронних торгів недійсними, оскільки наведені дії не стосуються процедури продажу на прилюдних торгах та мають іншу правову природу.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 490/5475/15, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Частиною другої статті 638 ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 640ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За змістом зазначених положень моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі- продажу як окремого документа Порядок не передбачає.

Тому всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця, повинні міститися в інформаційному повідомленні про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Зокрема, у такому повідомленні повинна міститися вичерпна інформація про майно, яке продається.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

Постановою Верховного Суду України від 06.06.2016 у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25.11.2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29.06.2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, як зазначив суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. (постанова КЦС ВС від 14.12.2022 по справі № 755/5232/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначила, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27жовтня 1999року №68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19), зазначено, що «примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні, чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону…Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Відтак до предмета доказування в даній справі належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів ( розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7).

Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів та які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Верховний Суд України у постанові від 18.11.2015 (справа № 6-1884цс15), дійшов правового висновку про те, що нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначені Тимчасовим положенням.

Відповідно до частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час оцінки майна, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.07.2022 у справі № 519/761/15-ц (провадження № 61-8283св21) зазначив, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника стосовно проведення прилюдних торгів чи втрата чинності звіту про оцінку майна не можуть бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Скаржником в апеляційній скарзі не зазначено доказів того, що ним, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувалося «визначення вартості чи оцінки майна» та до суду не надавалися.

Крім того, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III«Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України № 2658-ІІІ).

Згідно з частиною 4 статті 3цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Таким чином, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України № 2658-III).

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

У статті 447ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ (постанова КЦС ВС від 08.05.2019 року по справі № 2-79/11).

Суд першої інстанції врахував, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна, з чим погоджується і судова колегія.

Залучивши суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, приватний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, має визначити ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку майна.

Вимоги про визнання незаконною та скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності позивач не заявляв, доказів, які б свідчили про його звернення до виконавця з відповідними заявами про незгоду з результатами визначення вартості майна зазначеного у даному звіті, не надав.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання електронних торгів недійсними, посилаючись, окрім іншого, на невідповідність звіту про оцінку майна.

Позивачу було відомо про здійснення приватним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, в тому числі щодо реалізації нежитлового приміщення.

Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання ним приватному виконавцю іншого звіту про експертну грошову оцінку спірної нерухомості, який був переданий на реалізацію.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач взагалі не був обізнаний про наявність виконавчого провадження, що він не отримував жодних повідомлень і копій відповідних процесуальних документів, є неспроможними і спростовуються зібраними у справі письмовими доказами. Боржник був обізнаний про відкрите виконавче провадження, отримав копію постанови про його відкриття з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, на вимогу приватного виконавця надавав податкову декларацію. Дії приватного виконавця оскаржувались стягувачем у судовому порядку, позивач як боржник залучався до розгляду відповідної скарги і оскаржував її в апеляційному порядку, а отже не міг не знати про наявність виконавчого провадження.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (постанова КЦС ВС від 09.11.2022 по справі № 755/11730/18).

Відповідно до п. 2 розділу XI Порядку підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.

Судом першої інстанції обґрунтовано залишенні без задоволення вимоги щодо визнання недійсним акту приватного виконавця про проведені електронні торги, оскільки вони є похідними від основної позовної вимоги.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.06.2022 у справі №727/10017/18 (провадження № 61-7337св21) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Зважаючи на вказаний аналіз запропонованих в апеляційній скарзі справ як тотожних і тому зразкових для цієї справи, колегія відхиляє такі ствердження апелянта як необґрунтовані.

Натомість, колегією наведені інші постанови ВП ВС та ВС, які наразі підтверджують правильність висновків суду першої інстанції в цій справі.

Беручи до уваги все вище наведене, колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому відповідно до вимог статті 375 ЦПК України вона підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Яковлева Тетяна Валентинівна, залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2025 року, у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2025 року.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді О.З. Поляков

Д.А.Трофимова