Справа № 347/884/25
Провадження № 2/347/1023/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді: Крилюк М.І. ,

Секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в

Позивачка в справі ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у незареєстрованому шлюбі та у них народилася одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Косівського районного суду від 21.07.2023 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області 21.07.2023 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їх сина, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач ніде офіційно не працює, не має стабільного заробітку однак займається підробітками за що з даної діяльності отримує певний дохід. На даний час позивачка є інвалідом II групи (довічно), їх син часто хворіє після отриманої травми у 2022 році. На неодноразові прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпечені , відповідач не реагує. Просить позов задоволити та постановити рішення суду яким змінити розмір аліментів та стягувати із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме на утримання їх неповнолітніх дітей по 7000 грн на дитину до досягнення ним повноліття.

Представником відповідача, адвокатом Павлюк А.А. 30.09.2025 року полано відзив на позовну заяву за вимогами якого просить в позові ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляд справи по суті.

Представником відповідача, адвокатом Павлюк А.А. подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, за час проживання сторін у фактичних шлюбних відносинах в них народилась одна дитина син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чого є долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження а.с.16.

Як вбачається із копії рішення Косівського районного суду від 21.07.2023 року (а.с.13-15) судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Микитинці Косівського району Івано-Франківської області аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки уч.Лиснички с.Шепіт Косівського району Івано-Франківської області ІПН НОМЕР_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і вст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Як передбачено ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Та своєю чергою, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, зазначені положення закону вказують на те, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, а також погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Як вбачається із змісту позовних вимог, вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів обґрунтовані тим, що у неї погіршився матеріальний стан, так як вона, являється інвалідом ІІ групи (дочно), на даний час не працює, та аліментів, які сплачує відповідач на утримання малолітнього сина є не достатніми для нормального забезпечення утримання дитини- сина який хворіє після отриманої травми у 2022 році.

Довідкою Косівського ВДВС в Косівському районі за вих № 8883/25.8-24/07 від 21.03.2025 року (а.с.11) встановлено, що станом на 21.03.2025 року заборгованість боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 24945,00 грн

Випискою із медичної картки стиаціонарного хворого та комп`ютерної томографії (а.с.17-19) стверджено , що дитина сторін ОСОБА_3 перебував на лікуванні з приводу ЗЧМТ та перелому кістки верхньої щелепи окрім того із врахуванням збільшенням віку дитини відповідно збільшуються і витрати для нормального забезпечення умов проживання та виховання їх сина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025рік» з 1січня 2024року установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6років у розмірі 2563,00гривні та для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196,00 гривень на місяць.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує майновий стан відповідача, а також, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, а тому може виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти в розмірі, необхідному для забезпечення дочці належного рівня життя.

В заперечення вимог позивачки сторона відповідача посилається на відсутність підстав та доказів для задоволення позову, однак не спростовує долучену сторою позивача довідку видану Косівським ВДВС за № 8883/25.8-24/07 від 21.03.2025 року про наявність у ОСОБА_2 станом на 21.03.2025 року заборгованості по сплаті аліментів в сумі 24945 грн. Випискою із медичної картки стиаціонарного хворого та комп`ютерної томографії (а.с.17-19) стверджено , що дитина сторін ОСОБА_3 перебував на лікуванні з приводу ЗЧМТ та перелому кістки верхньої щелепи.

Судом враховано викладені позивачкою обґрунтування заявлених нею позовних вимог, а саме , що позивачка ОСОБА_1 являючись інвалідом ІІ групи (довічно) не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме позмінним одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо.

Водночас, суд зауважує, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, житлово-комунальні послуги, разом із тим потреби дитини з віком змінилися та збільшилися в силу росту дитини та розвитку, а обов`язок по утриманню сина не може бути покладений виключно на матір, з якою він проживає, що створює для позивачки додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, так, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Вищевказані обставини, на думку суду, вказують про погіршення матеріального становища позивачки.

З огляду на викладене, враховуючи пріоритет інтересів дитини, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальне та сімейне становище сторін по справі, зокрема, погіршення матеріального становища позивачки та покращення матеріального становища відповідача, вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, стан його здоров`я, ріст потреб, підвищення цін та рівня мінімальних соціальних гарантій, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, а тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде доцільність збільшення розміру аліментів, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185 СК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково .

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області по справі № 347/1409/23 від 21.07.2023 року та стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки уч.Лиснички с.Шепіт Косівського району Івано-Франківської області на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 (п"ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 - 1 211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.