Справа № 147/1355/25
Провадження № 2/147/531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 жовтня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Почкіної О.М.,

із участю секретаря Бабчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 187000,15 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 10.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4546159 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 18700 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 10.04.2024 року по 05.04.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,625 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 18700 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» (детальна інформація викладена в розділі 4. «Щодо зарахування грошових коштів на платіжну карту Відповідача»). 25.11.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер.

Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.11.2024 року №25/11/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4546159 від 10.04.2024 року загальна сума заборгованості склала 135575,15 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 18700 грн., заборгованості за процентами 107525,15 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 9350 грн.

За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 10.04.2024 по 25.11.2024 (дата укладання Договору факторингу), у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 107525,15 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024 року до Позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до Відповідача, вимоги Позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до Відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 107525,15 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4546159 строк кредиту 360 днів: з 10.04.2024 по 05.04.2025. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.11.2024 № 45621, строк дії Договору № 4546159 від 10.04.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 26.11.2024 року донараховано відсотки за (130 календарних днів). 18700 грн * 2,5 % = 467,5 грн* 130 календарних дні = 60775 грн. відсотки нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».

Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора.. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4546159 від 10.04.2024 року загальною сумою 187000,15 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 18700 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 107525,15 грн. 18700 грн *2,5 % = 467,5 грн* 130 календарних дні = 60775 грн. відсотки нараховані ТОВ УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ

Тому позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 , на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за Кредитним договором № 4546159 від 10.04.2024, в сумі 187000,15 грн та понесені судові витрати. Крім того просив суд зазначити в рішенні про нарахування інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України.

Ухвалою суду від 08.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано докази, що становлять банківську таємницю.

У судове засідання 11.09.2025, 14.10.2025 представник позивача не з`явився. 11.09.2025 через підсистему «Електронний суд» надав клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання 10.09.2025, 09.10.2025 не з`явилася. Судом вживалися заходи для повідомлення відповідачки про час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за місцем її реєстрації, однак судові повістки про призначення судового засідання повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 направлення листів рекомен-дованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка вважається таким, що належно повідомлена про час і місце розгляду справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення складено 17.10.2025, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 14.10.2025, датою ухвалення даного рішення є саме 17.10.2025 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №4546159 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши цей договір відповідачка підтвердила, що ознайомлена з інформацією про фінансову послугу та свідомо прийняла рішення про отримання такої послуги, повністю розуміє та погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, розміщених на сайті кредитодавця (а.с. 37-46).

Зі змісту п. 1.2 Договору № 4546159, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 18700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Рекомендовані дати внесення платежів для уникнення заборгованоссті вказані в Графіку платежів (п. 1.3 Договору №4546159).

Відповідно до п.1.4 Договору № №4546159, за користування кредитом нараховуються проценти. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договор. Знижена процентна ставка становить 1,63% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах у разі, якщо клієнт до 09.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відповідно до п. 2.1. Договору № 4546159 кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу № НОМЕР_2 . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору і датою надання кредиту є 10.04.2025 або 11.04.2024. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті. ( п. 2.2 Договору №4546159).

Невід`ємними частинами Договору №4546159, відповідно до п. 9.12 є всі додатки підписані сторонами.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів (а.с.47), а у направлення Клієнтом коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. ( п. 4.1, п. 4.3 Договору № 4546159).

Відповідно до п. 9.3 Договору № 4546159 Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Національного банку України. Договір укладений строком на 365 днів, але у будь-якому випадку Договір припиняється не раніше дати повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, або в дату дострокового повного повернення/сплати Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом..

Отже істотні умови Договору № 4546159 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.04.2024, укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» містяться безпосередньо у цьому договорі, який відповідач підписав електронним підписом з допомогою одноразового ідентифікатора.

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит шляхом перерахуванням кредитних коштів на картковий рахунок НОМЕР_3 відповідача в сумі 18700,00 грн 10.04.2024 о 20:40:11 номер транзакції в системі «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» -2770807, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» №9 від 19.12.2024(а.с.61)

У відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», наданої на виконання ухвали суду від 08.08.2025 про витребування доказів, зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_5 та 10.04.2024, було зараховано кошти в сумі 18700,00.(а.с.113)

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами, відповідач ознайомився та погодився з ними.

Відповідно до вищевказаного Договору № 4546159 від 10.04.2024, підтверджень про перерахунок суми кредиту (а.с. 61, 113), відповідач отримав кошти шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 1.2. Договору 4546159 від 10.04.2024, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів, належного йому карткового рахунку.

Тобто, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит шляхом перерахуванням кредитних коштів на картковий рахунок банківської картки № НОМЕР_5 ) відповідача в сумі 18700,00 грн, що підтверджується наведеними вище доказами.

Відповідно до доданого до позову розрахункуТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», заборгованість ОСОБА_1 за Договором №4546159 від 10.04.2024 станом на 25.11.2024 становить 135575,15 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 18700,00 грн, суми прострочених платежів по відсотках 107525,15 грн, суми заборгованості по штрафах 9350,00 грн ( а.с. 68-72).

Всупереч умов Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.11.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклало з ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» договір факторингу №25/11/2024, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників включаючи суму осеновного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентами), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на яких належить клієнту а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату (а.с.79-89). Згідно п. 1.2 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку 2 та надходження Ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників та повна сума Ціни Продажу, що надійшла на рахунок Клієнта. Підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості.

На підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ » до матеріалів позовної заяви долучено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 (а.с.88) та платіжні інструкції №510, 511 від 05.12.2024 про часткову сплату за договором факторингу№25/11/2024 від 25.11.2024 та №512 від 06.12.2024 про остаточну оплату договором факторингу№25/11/2024 від 25.11.2024 (а.с.91-92)

Із Витягу з Реєстру боржників до договором факторингу№25/11/2024 від 25.11.2024 вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ » право вимоги до ОСОБА_1 за договором №4546159 від 10.04.2020 (а.с.89).

Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.11.2024 року № 45621, строк дії Договору № 4546159 від 10.04.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 26.11.2024 року донараховано відсотки за 130 календарних днів за період з 26.11.2024 по 04.04.2025 за процентною ставкою 2.5%, сума яких становить 60775,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ »

26.11.2024 в особистому кабінеті та на номер телефону Відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 4546159 від 10.04.2024 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання ( а.с 93).

Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі, відповідач суду не надав.

У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в установленому законом порядку був укладений Договір № 4546159 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі про надання споживчого кредиту. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою аналогу електронного підпису одноразовим ідентифікатором «21905», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі www.credit7.ua/, що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір надання грошових коштів у позику

Підписавши договір № 4546159 про надання коштів на умовах фінансового кредиту 10.04.2025, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором.

Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

Даний розмір заборгованості за кредитним договором з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів і ніким не оспорюється та визнаний відповідачем. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Позивачем надано докази переходу права вимоги до боржника від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ », підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 (а.с.88) та платіжними інструкції №510, 511 від 05.12.2024, №512 від 06.12.2024 про повну оплату за договором факторингу№25/11/2024 від 25.11.2024 (а.с.91-92) , витягом з Реєстру боржників до Договору №25/11/2024 від 25.11.2024 (а.с 89).

Дослідивши матеріали справи, керуючись вищевказаними правовими нормами, суд дійшов до висновку, що із ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за сумою кредиту в розмірі 18700,00 грн.

Щодо вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, то суд враховує наступне.

Заборгованість за відсотками згідно з розрахунком заборгованості за період з 10.04.2024 по 25.11.2024 розрахована згідно встановленої п. 1.4 договору №4546159 зниженої та стандартної процентної ставки та становить 107525,15 грн. Також ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 26.11.2024 року донараховано відсотки за 130 календарних днів за період з 26.11.2024 по 04.04.2025 за процентною ставкою 2.5%, сума яких становить 60775,00 грн

Суд не приймає розраховану суму заборгованості оскільки, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п.17 розділу ІХ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності 24.12.2023, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, законом визначено, що до 22.04.2024 включно денна процентна ставка не може перевищувати 2,5%, з 23.04.2024 по 20.08.2024 1,5%, з 21.08.2024 по 27.11.2024 -1%.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зазначення в Договорі №4546159 від 10.04.2024 розміру денної процентної ставки 2.5% та розрахунку заборгованості за користування кредитними коштами в період з 10.04.2024 по 04.04.2024 не відповідають приписам Закону України «Про споживче кредитування».

У цій справі суд встановив, що кредитний договір укладений 10.04.2024, вже за чинності Закону України № 3498-IX. Денна процентна ставка кредитування становила впродовж перших тридцяти днів строку кредитування становила 1,63 %, в подальшому 2,5 %, тобто і після 22.04.2024 року. Нарахування процентів на тіло кредиту за процентною ставкою 2,5 % після 22.04.2024 року призводить до виходу за межі максимальної денної процентної ставки, передбаченої пунктом 17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Суд зазначає, що стягнення процентів за користуванням кредитом в період з 10.04.2024 року до 04.04.2024 року в заявленому позивачем розмірі, суперечить Закону України «Про споживче кредитування» так як вони нараховані за процентною ставкою, при застосуванні якої денна процентна ставка виходить за межі максимальної ставки передбаченої пунктом 17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023року та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно стягненню підлягають проценти за користування тілом кредиту, що нараховані первісним кредитором, з застосуванням денної процентної ставки, що становить 80059,44 грн:

- 1,63 % за 13 днів в період з 10.04.2024 до 22.04.2024 в сумі 3950,44 грн (18700,00(тіло кредиту) *1,63%*13 днів),

- 1,5% за 120 днів в період з 23.04.2024 по 20.08.2024 в сумі 33660,00 грн (18700,00(тіло кредиту) *1.5%*120 днів)

- 1% за 97 днів в період 21.08.2024 по 25.11.2024 в сумі 18139,00(18700,00 грн (тіло кредиту) *1 %*97 днів).

Також стягненню підлягають проценти за користування тілом кредиту, що донараховані позивачем, з застосуванням денної процентної ставки, що становить 24310,00 грн: - 1 % за 130 днів в період з 26.11.2024 до 04.04.2025 (18700,00 грн (тіло кредиту) *1%*130 днів),

Враховуючи, наведені розрахунки, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 98759,44 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18700,00 грн та заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 80059,44 грн.

Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Стосовно вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу (ч.11 ст.265 ЦПК України).

Відповідно ч. 11, статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду.Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення.

Формулювання вказаних норм процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідачки, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22.

З огляду на викладене, а також у зв`язку із обмеженнями щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат і 3% річних в період дії воєнного стану, встановлених п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, судом не встановлено підстав для застосування ч. 10 та 11 ЦПК України, у зв`язку з чим, позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді надав:

- копію договору про юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2025;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- копію акту про прийому передачі виконаних (наданих послуг) про підтвердження факту надання правничої допомоги;

-детальний опис робіт (наданих послуг) №4546159 від 20.07.2025

-заявка на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2025.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, враховуючи складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 4000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №760 від 15.07.2025 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,00 гривень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1279,33 грн, виходячи з такого розрахунку: 98759,44 грн (розмір задоволених позовних вимог)/187000,15 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40грн (сума сплаченого судового збору).

Керуючись статтями 12, 76-81, 133, 137, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» () заборгованість за Договором №4546159 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10 квітня 2024 року у розмірі 98759 грн 44 коп. (дев`яносто вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 44 копійок), з яких: 18700 грн 00 коп (вісімнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп) - заборгованість за сумою кредиту, 55749 грн 44 коп (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 44 копійки) - заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором, 24310 грн 00 коп.(двадцять три тисячі триста десять гривень 00 копійок) - заборгованість за процентами нарахованими ТОВ«УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» () витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» () судовий збір у розмірі 1279 грн 33 коп. (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять гривень 33 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», , місцезнаходження: 03045, місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя О.М. Почкіна