Справа № 209/2171/25
Провадження № 2/209/1089/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінасова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

На обґрунтування позову зазначено, що 10 листопада 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачкою було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3267540, який було підписано електронним підписом відповідачки. 13 вересня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" було укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, відповідно до якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило на користь ТОВ "ФК "Кредит Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року у сумі 133430 грн., з яких: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 113430 грн. заборгованість за відсотками.

10 квітня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10 червня 2025 року від відповідачки надійшов відзив на позов, у якому вона зазначила, що отримання грошових коштів вона підтверджує, однак не погоджується з умовами їх повернення. До позову, окрім кредитного договору, додані копії додаткових договорів про прощення (анулювання) боргу, а саме: від 28 червня 2023 року, від 04 липня 2023 року, 10 липня 2023 року, 17 липня 2023 року, 26 липня 2023 року, згідно з якими вони домовилися про прощення боргу за основним кредитним договором, а вона зобов`язалася погасити борг в сумі 10000 грн. (п. 2 Додаткового договору) до 01 серпня 2023 року (за останнім договором). Відповідно до п. 4 цих договорів, усі зобов`язання за кредитним договором припиняються з моменту виконання умов додаткового договору. На відміну від формулювання, яке застосоване в п. 7 цих договорів, повинні враховуватися вимоги чинного законодавства - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦКУ). Вони досягли згоди з усіх істотних умов, а саме: передбачили суму та строк погашення, а також прощення іншої частини боргу. Умовами зазначеного додаткового договору не передбачено будь-якого додаткового обов`язку у разі недотримання умов договору щодо строку виконання грошового зобов`язання. Витрати на правничі послуги необґрунтовані, бо справа є справою незначної складності, адвокат не брав участі в засіданнях, оплата за формування додатків до позову - взагалі не відомо яка це робота саме адвоката в аспекті надання правничих послуг. Тому, ці витрати є явно завищеними та необґрунтованими. Просить частково задовольнити позов та стягнути з неї заборгованість в сумі 10 000 грн., в іншій частині - відмовити.

16 червня 2025 року представник позивача Усенко М.І. подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що зважаючи на заперечення відповідачки необхідно проаналізувати додаткові договорі до кредитного договору № 3267540, а саме відповідно до п.п. 2., 3. Додаткового договору від 28 червня 2023 року до договору № 3267540 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10 листопада 2022 року, клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 у термін до 01 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Відповідно до п.п. 2., 3. Додаткового договору від 04 липня 2023 року до договору № 3267540 від 10 листопада 2022 року, клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. у термін до 07 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Відповідно до п.п. 2., 3. Додаткового договору від 10 липня 2023 року до договору № 3267540 від 10 листопада 2022 року, клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. у термін до 16 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Відповідно до п.п. 2., 3. Додаткового договору від 17 липня 2023 року до договору № 3267540 від 10 листопада 2022 року, клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 6000 грн. у термін до 23 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 14000 грн. Відповідно до п.п. 2., 3. Додаткового договору від 26 липня 2023 року до договору № 3267540 від 10 листопада 2022 року, клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за Договором у сумі 10000 грн. у термін до 01 серпня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Відповідачка, зі свого боку, не виконала умов кредитного договору та не здійснювала жодних оплат відповідно до укладених додаткових договорів, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, зокрема відсутністю платежів у графі «Сплачено». Відповідачкою не додано жодних доказів про здійснення платежів на оплату заборгованості за кредитним договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року. Кредитний договір № 3267540 було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор. Згідно умов цього кредитного договору № 3267540, а саме п. 9.3 Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та припиняється в день повного повернення/сплати Клієнтом кредиту, суми процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на це, можна дійти висновку, шо дотримано всіх умов правомірності кредитного договору № 3267540 від 10 листопада 2022 року, передбачених законодавством. Слід зазначити і те, шо при його укладанні ОСОБА_1 був наданий також і Додаток 1 за даним кредитним договором, який відображає актуальні відомості щодо погашення заборгованості. Відповідачка не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання грошових коштів у межах цього договору, шо свідчить про наявність між сторонами кредитних правовідносин та виникнення у неї обов`язку щодо належного виконання умов договору, зокрема щодо своєчасного повернення отриманих коштів та сплату відсотків за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 5000 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01 березня 2024 року та замовлення до вказаного договору, що підтверджується детальним описом наданих послуг, рахунком на оплату. Зазначені витрати не є завищеними чи необґрунтованими, оскільки відповідають середньо ринковим тарифам на юридичні послуги, враховують обсяг роботи, що фактично була виконана, а також рівень кваліфікації залученого спеціаліста. Зокрема, у вказану суму входить проведення аналізу правової ситуації, складання та подання позовної заяви, підготовка та систематизація доказової бази, а також правове консультування клієнта на кожному етапі підготовки матеріалів до судового розгляду. З урахуванням зазначених обставин, витрати в сумі 5 000 грн. є обґрунтованими, необхідними та прямо пов`язаними з належною підготовкою матеріалів для звернення до суду. їх понесення було зумовлене потребою в професійній правовій оцінці правовідносин, аналізі договорів, визначенні обсягу порушених зобов`язань та належному документальному оформленні позиції позивача. До зазначеної суми включено всі основні етапи підготовчої роботи, які вимагають спеціальних знань у сфері права та витрат часу: від первинного аналізу правової ситуації й до оформлені процесуальних документів. Такий обсяг роботи об`єктивно потребував залучене фахового правника, а встановлений розмір винагороди є помірним, економічно доцільним і відповідає реальним затратам на здійснення юридичного супроводу спору. Відтак, ці витрати мають бути враховані як частина витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, та підлягають відшкодуванню повному розмірі. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 10 листопада 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3267540, який був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом надіслання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) Т551 на номер мобільного телефону відповідачки, та відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 20000 грн. на строк 360 днів та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 0,10 % за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та 1,99 % за кожен день строку користування кредитом за стандартною процентною ставкою. Ці обставини підтверджуються копіями договору з додатком (а.с. 20-29), анкети-опитувальника клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІКС ТОВ «Лінеура Україна») (а.с. 17), паспорта споживчого кредиту (а.с. 18-19), довідкою про ідентифікацію (а.с. 40 оберт), листом ТОВ «Пейтек Україна» за вих. № 59 від 04 березня 2024 року (а.с. 41 оберт) та визнається відповідачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачка узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування, нарахування відсотків, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого договору та на таких умовах шляхом підписання договору,

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» у повному обсязі виконало свої обов`язки за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року та надало відповідачці кредитні кошти у розмірі 20000 грн.

28 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 3267540 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 29 оберт - 30), відповідно до п.п. 2,3, 4 якого клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. у термін до 01 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п. 2 Додаткового договору.

04 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 3267540 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 30 оберт - 31), відповідно до п.п. 2,3, 4 якого клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. у термін до 07 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п. 2 Додаткового договору.

10 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 3267540 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 31 оберт - 32), відповідно до п.п. 2,3, 4 якого клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. у термін до 16 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п. 2 Додаткового договору.

17 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 3267540 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 32 оберт - 33), відповідно до п.п. 2,3, 4 якого клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 6000 грн. у термін до 23 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 6000 грн. Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п. 2 Додаткового договору.

26 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору № 3267540 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 33 оберт - 34), відповідно до п.п. 2,3, 4 якого клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. у термін до 01 серпня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частину основного боргу за договором у сумі 10000 грн. Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п. 2 Додаткового договору.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 34 оберт 40), відповідачкою не було внесено жодного платежу на погашення як заборгованості за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року, так і на виконання умов додаткових договорів від 28 червня 2023 року, 04 липня 2023 року, 10 липня 2023 року, 17 липня 2023 року та 26 липня 2023 року. відповідачка не надала до суду жодних доказів протилежного.

З урахуванням викладеного, підстави для припинення договору № 3267540 від 10 листопада 2022 року на підставі додаткових договорів від 28 червня 2023 року, 04 липня 2023 року, 10 липня 2023 року, 17 липня 2023 року та 26 липня 2023 року відсутні.

Оскільки відповідачка не виконувала свої зобов`язання за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року, станом на 13 вересня 2023 року, у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 133430 грн., яка складається з: 20000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 113430 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 34 оберт - 40).

13 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023 (а.с. 42-45), на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року, укладеним з відповідачкою, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 46) та актом приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 46 оберт).

ТОВ «ФК «Кредит Капітал» виконало свої зобов`язання за договором факторингу № ККЛУ-13092023 від 13 вересня 2023 року та перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» суму коштів в розмірі 1119781,83 грн. за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією № 72659 від 13 вересня 2023 року (а.с. 47).

Відповідно до витягу з реєстру боржників (а.с. 46), ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року у розмірі 133430 грн., яка складається з: 20000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 113430 грн. заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. ч.2-4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

За змістом ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі N 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі N 127/33824/19 тощо.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладені кредитний договір та договір факторингу відповідають вимогам закону, зобов`язання по кредитному договору відповідачкою у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачки судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до пунктів 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вивчивши матеріали цивільної справи, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 81, 89, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінасова компанія "Кредит-Капітал" (, юридична адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, 4-й пов.) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором № 3267540 від 10 листопада 2022 року у розмірі 133430 (сто тридцять три тисячі чотириста тридцять) гривень, яка складається з: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 113430 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик