Справа № 462/5529/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

13 жовтня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Ковбаси К. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву уповноваженого представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шабатин Наталії Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» Шабатин Н. А., 24.07.2025 року (вх. № 16173) звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою (документ сформований у системі «Електронний суд» від 24.07.2025 року), у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 22.12.2023-100003732 від 22.12.2023 року у розмірі 18 809 грн 98 коп. та понесені судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2025 року визначено головуючого суддю Залізничного районного суду м. Львова Кирилюка А. І. (а.с. 33).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 36-37).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22.09.2025 року позов ТзОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково (а.с. 44-52).

Суть заяв та їх доводи.

25.09.2025 року (вх. № 21368) через систему «Електронний суд» до Залізничного районного суду м. Львова надійшла заява від уповноваженого представника позивача ТзОВ «Споживчий центр» Шабатин Н. А. про ухвалення додаткового рішення у справі № 462/5529/25 про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у сумі 6 000 грн 00 коп. відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а.с. 56-58).

Позиція сторін по справі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді заяви та застосовані ним норми права.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Ухвалюючи рішення 22.09.2025 року у даній цивільній справі, судом було вирішено усі питання визначені ч. 1 ст. 264 ЦПК України. Зі змісту судового рішення вбачається вирішення судом питання розподілу судових витрат.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання просудові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі, а в разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до ухвалення судового рішенні у справі, про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі, а в разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до ухвалення судового рішенні у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 908/574/20).

Вищевказане судом було прийнято до уваги при ухваленні 22.09.2025 року рішення у даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом під час ухвалення рішення, представником позивача хоча й було вказано у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат понесення або ж очікування понесення позивачами витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн 00 коп, однак доказів таких витрат суду протягом провадження не надано.

До 22.09.2025 позивачем та його представником не повідомлено суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу; про причини неможливості надання таких доказів.

Водночас, заяву про стягнення судових витрат представником позивача було зроблено після ухвалення 22.09.2025 судового рішення у справі, як і надано докази розміру таких витрат. При цьому судом звернуто увагу на те, що договір про надання правової допомоги було укладено 01.04.2025 року. Причини неможливості надання доказів при зверненні до суду, адже позов було подано 24.07.2025, як і в ході перебування справи в провадженні суду, стороною позивача не повідомлялись.

Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати питання щодо встановлення, в даному випадку позивачам, терміну для надання суду доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, як і призначати засідання для вирішення питання про судові витрати, вказуючи про це у резолютивній частині рішення (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України).

Як встановлено рішенням суду від 22.09.2025, позивачем та його представником не було зроблено заяву про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У зв`язку із чим суд здійснив розподіл судових витрат під час ухвалення судового рішення на підставі наявних у справі про це доказів, встановивши, зокрема, що позивачем доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

Отже, підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі відсутні.

При цьому суд звертає увагу на те, що процесуальним наслідком подачі заяви про відшкодування судових витрат або ж надання доказів розміру понесених судових витрат стороною по справі поза межами встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, є залишення такої заяви без розгляду. Однак в даному випадку, зважаючи на вище викладене, приймаючи до уваги вирішення судом питання про розподіл судових витрат під час ухвалення рішення у даній справі, процесуальним наслідком поданої позивачем заяви є саме відмова в ухваленні додаткового рішення.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, зокрема, висловленій у постановах від 16.04.2019 у справі № 817/1889/17 і від 29.06.2022 року у справі № 908/574/20.

На підставі наведеного та керуючись ст. 44, 133, 141, 258, 260, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви уповноваженого представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шабатин Наталії Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя:

.