Справа № 131/1126/25
Провадження № 2/131/386/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 р.м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховський М.В., за участю секретаря судового засідання Курман Ю.М., розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дашівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до Дашівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В ході розгляду справи встановлено, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертаються до суду із позовом про визнання за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті батьків ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Проте, всупереч вимогам п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, позивачами в позовній заяві не зазначено виклад обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги, а також докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та не додано доказів, що підтверджують їх право на даний вид спадкового майна, що дає право на звернення до суду із позовом про визнання права власності (не зазначено про включення вищевказаного житлового будинку до спадкового майна згідно заповітів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не надано належним чином завірені їх копії).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Однак, позивачами не зазначено та не додано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, як і не додано доказів, що свідчать про наявність перешкод для оформлення права на спадщину (для позивача ОСОБА_2 на житловий будинок) у позасудовому порядку, як то порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права, або втрату правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на спадкове майно, що є підставою для звернення за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Клопотань про витребування доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачами не заявлено.

Крім того, в позовній заяві не зазначено та не надано доказів на підтвердження наявності/відсутності інших спадкоємців за законом після смерті батьків ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідки про склад сім`ї на дату їх смерті).

Також, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, ст.1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року в розмірі 3028 грн.

Згідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

П.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до позовної заяви ціна позову 75007,00 грн, 1% ціни позову 750,07 грн., менший 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.), тому сплата судового збору має бути в розмірі 1211,20 грн. сплачена кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

На підтвердження сплати судового збору, позивачами надано дві квитанції про сплату: квитанція до платіжної інструкції №3 від 17.03.2025 року на суму 4044,00грн. та квитанція до платіжної інструкції №40 від 16.07.2025 року на суму 1001,40 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що станом на 15.10.2025 року зарахування судового збору в сумі 4044,00 грн, який сплачено відповідно до вказаної квитанції до спеціального фонду Державного бюджету України відбулось 17.03.2025 р. в межах провадження іншої цивільної справи.

Таким чином, документ, який позивачем надано на підтвердження сплати судового збору судом не може бути визнаний як доказ про сплату судового збору по даній цивільній справі, а тому позивачу ОСОБА_1 необхідно надати на адресу суду новий документ, який буде підтверджувати сплату судового збору.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 слід подати відповідне підтвердження про сплату судового збору в сумі 403,73 грн. відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того позивачем ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1001,40 грн., що сплачено в більшому розмірі, ніж встановлено законом (необхідно було сплатити 807,47 грн.).

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на вищевикладене, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, вважаю за необхідне на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишити її без руху, запропонувавши позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки та привести позовну заяву у відповідність до чинного законодавства.

Роз`яснити позивачу, що у іншому випадку позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 187,353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дашівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування, - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: