Справа № 932/7351/25
Провадження № 4-с/932/34/25
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Малінова О.С., за участю секретаря судового засідання Теліціної О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в інтересах якого діє адвокат Ільїн Олександр Миколайович (РНОКПП НОМЕР_2 ) на бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся зі скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ільїн О.М., до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Просить суд зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця від 01 вересня 2003 року № в7-481/02.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення від 19 березня 2002 року по цивільній справі « 2-1092/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку, яким позовні вимоги позивачки задоволені частково, та з відповідача ОСОБА_1 стягнуто суму 1599 грн. та судові витрати. Виконавчою службою Бабушкінського району м. Дніпропетровська, на підставі виконавчого листа № 2-1092, виданого в межах зазначеної справи було відкрито виконавче провадження, по примусовому стягненню з ОСОБА_1 вказаної заборгованості, зазначена постанова була направлена за місцем роботи боржника до ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» з метою утримання коштів із заробітної плати ОСОБА_1 01.09.2003 р. в межах виконавчого провадження була винесена постанова В7-481/02 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: на 1/3 частку квартири, розташованої в АДРЕСА_1 . У листопаді 2004 року утримання із заробітної плати ОСОБА_1 було завершено, всього утримано 1650,00 грн., тобто усю заборгованість, а виконавче провадження закрито у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, на підтвердження чого надана відповідь від «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова». Проте, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значиться арешт нерухомого майна. Таким чином арешт знято не було, що в свою чергу порушує права заявника щодо вільного користування та розпоряджання своїм майном. Представник заявника звернувся з заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту, але йому було відмовлено у вчиненні такої дії через відсутність для цього підстав, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даною скаргою за захистом свого порушеного права.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучі повідомленими у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб про дату, час та місце розгляду скарги.

Представником заявника надано суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) також до суду не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не спрямували, та їхня неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення від 19 березня 2002 року по цивільній справі № 2-1092/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку, яким позовні вимоги позивачки задоволені частково, та з відповідача ОСОБА_1 стягнуто суму 1599 грн. та судові витрати.

Виконавчою службою Бабушкінського району м. Дніпропетровська, на підставі виконавчого листа № 2-1092, виданого в межах зазначеної справи було відкрито виконавче провадження, по примусовому стягненню з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.

Зазначена постанова була направлена за місцем роботи боржника до ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» з метою утримання коштів із заробітної плати ОСОБА_1

01.09.2003 р. в межах виконавчого провадження була винесена постанова В7-481/02 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: на 1/3 частку квартири, розташованої в АДРЕСА_1

У листопаді 2004 року утримання із заробітної плати ОСОБА_1 було завершено, всього утримано 1650,00 грн., тобто усю заборгованість, а виконавче провадження закрито у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, на підтвердження чого надана відповідь від «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна значиться арешт нерухомого майна.

Відповіддю начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.06.2025, наданою на заяву представника заявника адвоката Ільїну О.М. про зняття арешту з майна, повідомлене, що матеріали виконавчого провадження в рамках постанови про арешт майна б/н від 01.09.2003 за реєстраційним номером 3744538 від 16.09.2006 знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання, і правові підстави скасувати накладений раніше арешт відсутні.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 від 28.03.2025 (№ інформаційної довідки 420187459), арешт всього нерухомого майна боржника та оголошення заборони його відчуження згідно.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні заявник через наявність арешту позбавлений можливості розпорядитися своїм майном. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує право власності заявника.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржникові та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Як передбачене у ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно порушуються права заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому скарга підлягає задоволенню. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.447,449 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в інтересах якого діє адвокат Ільїн Олександр Миколайович (РНОКПП НОМЕР_2 ) на бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Зобов`язати Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою державного виконавця вказаного відділу від 01 вересня 2003 року № В7-481/02 (номер запису обтяження: 3744538).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17 жовтня 2025 року та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: О.С.Малінов