Справа № 591/1828/25
Провадження № 2/591/366/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг і свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2022 року між адвокатом Конорєвим Володимиром Олексійовичем та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правничої допомоги Адвокатом на виконання зазначеного Договору виконано ряд послуг в інтересах відповідача, які на даний час оплачені не в повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь 3500 грн. заборгованості за договором про надання правничої допомоги та за 1010 днів прострочення виконання згідно ст. 625 ЦК України -1157 грн. станом на 06.10.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд його задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Пономаренко О.В. в судовому засіданні проти позову заперечував повністю, просить суд в позові відмовити. Суду пояснив, що дійсно між ОСОБА_2 та адвокатом Конорєвим В.О. було укладено Договір про надання правничої допомоги, яка полягала в тому, що він повинен був підготувати позовну заяву до суду про зобов`язання УПФ в Сумській області нарахувати і виплатити пенсію за 4 місяці 2022 року ОСОБА_2 .. В подальшому ОСОБА_2 з`ясувала, що в договорі зазначено, що адвокат прийняв на себе обов`язки вивчити матеріали пенсійного справи та з`ясувати обставини щодо додержання строків при призначенні пенсії за віком, що протирічило тому, що замовляла ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 розрахувалась за фактично надані послуги, сплатила 4000 грн., але ні чеків ні квитанцій позивач не видав. Після припинення співпраці Позивач почав ще додатково вимагати грошові кошти в сумі 3500 грн. за 7 годин своєї роботи, стверджуючи, що отримав лише за 4 години в сумі 2000 грн. на які виписав прибутковий касовий ордер. В звіті про вчинені дії №31 від 26.10.2022 року Позивач стверджує, що надав письмові роз`яснення від 15.10.2022 року та склав 5 документів правового характеру на 5 аркушах. Все що зробив адвокат, це склав запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на одному аркуші. Тобто розмір витраченого часу, заявленого адвокатом, належними доказами не підтверджується, а тому просить суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23 серпня 2022 року між адвокатом Конорєвим Володимиром Олексійовичем та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правничої допомоги ( а.с.8 на звороті, 9).

В подальшому ОСОБА_2 з`ясувала, що в договорі зазначено, що адвокат прийняв на себе обов`язки вивчити матеріали пенсійного справи та з`ясувати обставини щодо додержання строків при призначенні пенсії за віком, що протирічило тому, що замовляла ОСОБА_2 ..

ОСОБА_2 розрахувалась за фактично надані послуги, сплатила 4000 грн., але ні чеків ні квитанцій позивач не видав. Позивачем видано лише один прибутковий касовий ордер на суму 2000 грн. від 23 серпня 2022 року (а.с.36)

В звіті про вчинені дії №31 від 26.10.2022 року Позивач стверджує, що надав письмові роз`яснення від 15.10.2022 року та склав 5 документів правового характеру на 5 аркушах, але жодного доказу цього суду не надав.

Суду надано в якості доказу про виконану роботу це запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на одному аркуші.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша).

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договором, відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першої статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України). Положення глави 63. «Послуги. Загальні положення» можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 902 цього Кодексу виконавець повинен надати послугу особисто; у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Надання правової допомоги регулюється Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Закон визначає, що видами правової допомоги є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 28 Закону зміст договору не може суперечити Конституції України, законам України, його моральним засадам, присязі адвоката та правилам адвокатської етики.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, за змістом наведеної норми Закону оплата гонорару адвокату може бути здійснена лише за фактично виконану роботу.

Як вбачається, укладений між сторонами договір є договором про надання правової допомоги, визначає права та обов`язки кожної сторони, а саме адвоката - надати правову допомогу, клієнта - оплатити послуги з надання правової допомоги.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не виконав умови договору про надання адвокатських послуг та не оплатив правничі послуги, що ним було складено 5 документів правового характеру, а судом встановлено, що стороною позивача було складено лише одни документ, це запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (а.с.38). Інших доказів суду стороною позивача надано не було.Тобто розмір витраченого часу ( 7 годин), заявленого адвокатом, належними доказами не підтверджується.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Зважаючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження, викладених в позовній заяві, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за надані послуги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11 -13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 жовтня 2025 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО