Справа № 716/1012/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2025 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.

при секретарі судового засідання Шпаковській К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правила спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТРАНОВИВ:

До суду звернулося ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 111720 від 10 лютого 2020 року в сумі 14 340,00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості суми кредиту в розмірі 3000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11 340,00 гривень.

Крім того просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір сплачений у сумі 2422.40 гривень під час подачі позовної заяви до суду.

Посилається на те, що 10 лютого 2020 року між ТОВ «Займер» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №111720 про надання фінансового кредиту, який підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, прав і обов`язків сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3 000 гривень, дата надання кредиту 10 лютого 2020 року, строк кредиту: 14 днів, стандартна процентна ставка-2% в день або 730% річних.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 14 340,00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3 000,00 гривень та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 11 340,00 гривень.

Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

28 жовтня 2021 року між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу №01-28/10/2021 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Представник позивача від ТОВ ««ФК КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився, в позові просив розглянути справу без виклику сторін, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило.

Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося за зворотною адресою до суду без вручення з відміткою поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до приписів п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, зокрема про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Судом встановлено, що 10.02.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем було укладено кредитний договір за № 111720 з якого вбачається, що ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 уклали індивідуальну частину договору про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до п.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно п.1.2 кредит надається строком на 14 днів, тобто до 23 лютого 2020 року. Строк дії договору 14 днів. Відповідно до п.1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки-фіксована.

Згідно п.1.4 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. (а.с.15-16).

З Копії додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №111720 від 10 лютого 2020 року вбачається, що ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 склали додаток до договору про надання фінансового кредиту №111720 про наступне - графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту: Строк надання кредиту 14 днів, сума кредиту 3000,00 гривень, фіксована процентна ставка за день користування 2%, сума нарахованих процентів за користування кредитом 840,00 гривень, сума нарахованої пені 5% до оплати 3840,00 гривень, електронний підпис відповідача ОСОБА_1 - KL8169.(а.с.17)

Копією договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, копіями платіжних доручень №1653 від 02 листопада 2021 року на суму 7024 17,04 гривень, №1672 від 23 листопада 2021 року на суму 722 417,04 гривень, №432 від 02 листопада 2021 року на суму 20000,00 гривень за відступлення права грошової вимоги по договору факторингу №01-28/10/2021 від 26 жовтня 2021 року згідно реєстру боржників додаток №1 від 28 жовтня 2021 року, стверджено, що ТОВ «Займер» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш ТУ ГОУ» уклали договір факторингу виходячи з того, що клієнт володіє, використовує та розпоряджається правами грошової вимоги та третіх осіб-боржників, пов`язаними з отриманнями боржниками кредитами у відповідності до укладених кредитних договорів, погашення боржниками заборгованості за якими не відбулось в строк з тих чи інших причин. Копію вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором та про зміну кредитора та вимогу повернути кредитні кошти було направлено та відповідача ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.1.1 на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до ст.73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).

Відповідно до п.8.2.1 клієнт вбачається, що клієнт зобов`язаний передати фактору реєстр боржників в електронній формі на електронному носієві за формою в додатку №1-1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в реєстрі боржників. Згідно п.8.2.2. за фактом передачі реєстру боржників сторони підписують акт приймання-передачі реєстр боржників.(а.с.18-21).

З копії інформаційної довідки директора ТОВ «Платежі Онлайн» Дмитра Ткаченка вбачається, що ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція на суму 3000,00 гривень, 10 лютого 2020 року платіжна картка НОМЕР_1 , емітент платіжної картки «RAIFFEISEN BANK AVAL» (а.с.27).

З копії довідки про ідентифікацію наданої директором ТОВ «ЗАЙМЕР» Кривець В.В. вбачається, що акцепт договору позичальником здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі ідентифікатор - «KL8169», дата відправки ідентифікатора 10 лютого 2020 року номер телефону: НОМЕР_2 (а.с.11).

З копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №111720 директора ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Осипенко І.С. з 10 лютого 2020 року по 13 січня 2025 року вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №111720 від 10 лютого 2020 року становить 14 340,00 гривень.(а.с.9).

З копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 знаходиться у списку боржників.(а.с.10).

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як слідує з ст. 1077 ЦПК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, заперечень та/або відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було, не надано доказів, які спростовують наявність заборгованості відповідача перед позивачем та підтверджують належне виконання зобов`язань за кредитним договором. У той же час, наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, слід зазначити наступне.

Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 111720 позивач нарахував прострочену заборгованість за процентами за період часу з 10.02.2020 року (дата укладання кредитного договору) по 13.01.2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, строк кредитування за договором про надання фінансового кредиту № 111720 від 10 лютого 2020 року був погоджений сторонами та становив 14 днів, тобто до 23 лютого 2020 року.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять.

Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором про надання фінансового кредиту № 111720 від 10 лютого 2020 року в сумі 11 340 грн.

Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що підлягає перерахунку розмір відсотків відповідно до умов кредитного договору , які належить стягнути з відповідача, а саме:

3 000 грн (тіло кредиту) х 2% (відсоткова ставка) х 14 днів (строк кредиту) = 840 грн. (сума відсотків за період з 10 лютого 2020 року по 23 лютого 2020 року)

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що кредит надається строком на 14 днів з 10 лютого 2020 року (строк кредитування).

Отже, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн та суми заборгованості за відсотками у розмірі 840 грн.

З огляду на викладене, висновки суду в частині розміру заборгованості за відсотками, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.

Окрім цього, позивачем було подано до суду заяву про компенсацію судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи, а саме стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі10 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: акт про отримання правової допомоги, платіжну інструкцію №39641, рахунок .

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Згідно платіжної інструкції №38005 від 28.04.2025 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Таким чином, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 648,00 грн та 2811,90 грн понесених витрат на правничу допомогу, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (26,78% від заявленого позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України, ст.ст.205, 207, 512, 514, ч.1ст. 526, ч.1 ст. 610, ст.626, ст.ст.638, ст.639, ч.1 ст.1048, ст.ст.1052, 1054,1077,1078, ч.1 ст.1082 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, місцезнаходження: 04080, м. Київ вул. Кирилівська, 82/7) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 111720 від 10 лютого 2020 року в сумі 3 840,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, місцезнаходження: 04080, м. Київ вул. Кирилівська, 82/7) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 648,00 грн та 2811,90 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його вручення до Чернівецького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.