Справа № 206/652/25
Провадження № 2/206/918/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Задорожньої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Небосенко О.А., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Небосенко О.А., про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був чоловіком позивачки - ОСОБА_1 , та батьком позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про одруження, та свідоцтвом про народження.

Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є позивачі у справі - його дружина ОСОБА_1 , та син - ОСОБА_2 , які на момент смерті спадкодавця проживали разом зі спадкодавцем, та фактично прийняли спадщину.

19 вересня 2024 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Небосенко О.А., з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Нотаріусом було заведено спадкову справу за № 95/2024. Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали нотаріусу всі документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим та другий екземпляр, що має силу оригіналу Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.11.1971 року. В цей же день, 19 вересня 2024 року, Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, тому що спадкоємцями не було подано оригінал правовстановлюючого документа на будинок.

Згідно відповіді з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР на запит нотаріуса, вбачається що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі та реєстровій книзі за адресою АДРЕСА_1 , містяться відомості про право власності за гр. ОСОБА_4 -1/2 ч., гр. ОСОБА_5 14 ч. на підставі дубліката договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданий 23.08.2005 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55, зареєстроване 12.10.2005р. в КП «ДМБТІ» ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12160443 (додаток 4).

Оригінал Дубліката договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданий 23.08.2025 року Державним нотарільним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55, зареєстроване 12.10.2005 р. в КП "ДМБТІ" ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12160443, у позивачів відсутній, однак він є у третьої особи, ОСОБА_6 .

При зверненні до Державного нотарільним архівом в Дніпропетровській області, з метою отримати оригінал Дублікату договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, виданого 23.08.2025 року Державним нотарільним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55, зареєстроване 12.10.2005 р. в КП "ДМБТІ" ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12160443, їм відповіли, що повторно оригінал Дубліката не видається.

Третя особа у справі, ОСОБА_6 , є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , іншого співвласника спірного будинку і рідного брата спадкодавця ОСОБА_4 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (додаток 7), ОСОБА_6 03.04.2023 року набула право власності на 1/6 частину спірного будинку на підставі свідоцтва про спадщину. Відповідно у неї знаходиться правовстановлюючий документ на будинок, а саме дублікат договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданий 23.08.2005 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55.

Надавати правовстановлюючий документ на будинок ОСОБА_6 відмовляється, тому вони змушені звертатися з даним позовом до суду.

На підставі викладеного просять суд визнати за ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати залишити за позивачами.

В судове засідання представник позивачів, адвокат Цівань Н.І., надала письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання належним чином повідомлений представник відповідачів надав письмові заперечення проти позову, мотивовані тим, що Позивачі звертаючись до суду у позовній заяві зазначили, що постановами нотаріуса від 03.09.2024 року обом позивачам було відмовлено в оформленні спадкових прав на нерухоме майно частину жилого будинку по АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_4 . У постановах нотаріуса від 03.09.2024 зазначено, що спадковим майном є 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У постановах нотаріуса від 03.09.2024 підставою відмови зазначено «у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно». В позовній заяві позивачами зазначено, що у позивачів відсутній оригінал договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності жилою площею не більше 60 кв.м. від 10 листопада 1971 року (далі - договір від 10.11.1971). Саме на відсутність вказаного договору позивачі посилаються, як на підставу відмови в оформленні спадкових прав у позасудовому порядку. Необхідно звернути увагу, що договір від 10.11.1971 року у розпорядженні Дніпровської міської ради відсутній, оскільки вказаний договір укладався з Виконкомом Ігреньської міськради депутатів трудящих та фізичними особами. Разом з цим, відповідно до пункту 10 договору від 10.11.1971 передбачено, що: «По закінченні будівництва побудовані на земельній ділянці споруди вступають в експлуатацію і стають приватною власністю забудовника після визнання приймальною комісією місцевої ради народних депутатів трудящихся повної готовності побудованих споруд оформленої актом комісії». Разом з цим, відповідно до пункту 4 договору від 10.11.1971 жилий будинок повинен був бути добудований до 10.11.1974. Пункт 16 договору від 10.11.1971 передбачає, що договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та реєстрації в бюро технічної інвентаризації. До позовної заяви не додано доказів, які підтверджують виконання п. 4, 10 договору від 10.11.1971. З урахуванням зазначеного Дніпровська міська рада вважає, що позивачем недостатньо додано доказів до позовної заяви для визнання права власності. Разом з цим, позивачі у позовній заяві зазначили, що відповідний договір від 10.11.1971 знаходиться у третьої особи ОСОБА_6 , співвласника будинку по АДРЕСА_1 . Враховуючи вище викладене, Дніпровською міською радою не порушувались права позивачів у правовідносинах, які виникли щодо спадкування після померлого ОСОБА_4 .. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. На підставі викладеного просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У судове засідання, третя особа, державний нотаріус Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 , через електронний суд надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа, ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявк не повідомила, заяви та клопотання не надала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оголошення про виклик відповідача та третіх осіб до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, ухвалюючи рішення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був чоловіком позивачки, ОСОБА_1 , та батьком позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про одруження, та свідоцтвом про народження (а.с.7-10).

Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 . Згідно відповіді з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР на запит нотаріуса, вбачається що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі та реєстровій книзі за адресою АДРЕСА_1 , містяться відомості про право власності за гр. ОСОБА_4 -1/2 ч., гр. ОСОБА_5 14 ч. на підставі дубліката договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданий 23.08.2005 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55, зареєстроване 12.10.2005р. в КП «ДМБТІ» ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12160443 (а.с.11).

19 вересня 2024 року після звернення позивачами до державного нотаріуса Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Небосенко О.А., з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, нотаріусом було заведено спадкову справу за № 95/2024 та постановлено про відмову у вчиненні нлотаріальної дії з підстав відсутності оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця (а.с.12-13).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, третя особа у справі, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 набула право власності на 1/6 частину спірного будинку на підставі свідоцтва про спадщину (а.с.14).

Тобто, у третьої особи у справі ОСОБА_6 знаходиться правовстановлюючий документ на будинок, а саме дублікат договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданий 23.08.2005 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55. Надавати правовстановлюючий документ на будинок ОСОБА_6 відмовляється, за викликом суду не з`являється до судового засідання.

На звернення позивачів до до Державного нотарільним архівом в Дніпропетровській області, з метою отримати оригінал Дублікату договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, виданого 23.08.2025 року Державним нотарільним архівом в Дніпропетровській області, за реєстром № 2-55, зареєстроване 12.10.2005 р. в КП "ДМБТІ" ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 12160443, було відмовлено на підставі того, що повторно оригінал Дубліката не видається.

Наявність зазначеного Дубліката підтверджується копією документа в матеріалах справи (а.с.15-16).

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.ст.1268,1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто способами прийняття спадщини є спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса спадкоємцем, який на час відкриття спадщини разом за спадкодавцем не проживав. При цьому спадкоємцю, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не потрібно вчиняти жодних юридичних дій для її прийняття сам факт його постійного проживання і віднесення до числа спадкоємців є достатнім для виникнення юридичних наслідків у формі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має

застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як вбачається з матеріалів справи, заповіт відсутній.

Щодо поданих відповідачем заперечення проти позову слід зазначити наступне.

Так, Дніпровська міська рада, відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Саме за клопотанням позивача або позивачів, які у даному судовому процесі є членами територіальної громади Дніпровської міської ради та звертаються до суду за захистом своїх прав, права власності на частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .

Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на їм`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може оуги протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачами, до матеріалів справи надана копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нлотаріальної дії з підстав відсутності оригіналу документа.

Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права.

Слід зазначити, що матеріали спадкової справи Приватним нотаріусом Кокосадзе Л.В. не заводились, згідно відповіді від 02.06.2025 року, також, вона зазначає, що в Спадковому реєстрі відсутня будь яка інформація щодо заведення спадкової справи після померлого ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на наведене, враховуючи той факт, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку, позивачами доведено наявність спадкового майна у спадкодавця - є достатні правові підстави для визнання за позивачами права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора (державний нотаріус Небосенко О.А.) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 392, 1268,1269, 1270, 1298 ЦК України ст. ст. 10, 13, 77-78, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора (державний нотаріус Небосенко О.А.) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко