ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12310/25

Провадження № 22-ц/820/1957/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника Хмельницької обласної прокуратури Ленчика В.М.,

представника Міністерства юстиції України Дмитришиної В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2025 року, суддя Павловська А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України про стягнення 45000000 грн. моральної шкоди, завданої навмисним тривалим невиконанням рішення суду у справі №560/257/20 станом на 01.05.2025, щодо прийняття постанови «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють розшукову оперативно-діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 10.03.2011 відносно нього було порушено кримінальну справу за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, цього ж дня його було затримано за підозрою у вчиненні цих злочинів та проведено обшук.

11.03.2011 йому було оголошено постанову про притягнення як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

За поданням слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області Назаренко Є.В. від 11.03.2011, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12.03.2011, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.03.2011, відносно нього було обрано запобіжний захід, а скаргу адвоката про його незаконне затримання було залишено без задоволення.

Постановою слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області Назаренко С.В. від 12.03.2011 він був відсторонений від посад на підприємствах, де він на той час займав керівні посади (ПП «Дизайн Буд Сервіс Поділля», ПП «Постач - Сервіс», ТОВ «ПММ», «ЕНЕРГОКОМПЛЕКТ»), відповідно до приписів ст. 147 КПК України.

12.03.2011 слідчий з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області Назаренко Є.В., на виконання приписів ст. 161 КПК України повідомив керівників та власників вище названих підприємств про те, що постановою Хмельницького міськрайонного суду, від 12.03.2011 щодо нього було обрано запобіжний захід у кримінальній справі №41/0238, що є підставою для відсторонення від виконання посадових обов`язків, про що винесено постанову слідчого від 12.03.2011.

На вищезазначених підприємствах наказами (рішеннями) власників та керівників позивача було відсторонено від виконання посадових обов`язків, заробітну плату на час відсторонення не виплачено.

Постановою слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області Назаренко С.В. від 28.03.2011 відносно позивача було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 366 КК України.

07.07.2011 позивачеві було пред`явлене кінцеве обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України та справу направлено до суду.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 31.10.2013, яка прокуратурою не була оскаржена в апеляційному порядку, справу за обвинуваченням позивача у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України повернуто прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.11.2013, залишеним у цій частині без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28.01.2014, позивача за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України із звільненням від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28.01.2014 апеляційну скаргу позивача на цей вирок в частині засудження за ч. 1 ст. 366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч. 1 ст. 366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області Балюка В.О. від 29.12.2015 кримінальне провадження за обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, скасовано запобіжний захід.

Ухвалою суду від 10.01.2017 відкрито провадження у справі 686/2708/17 за позовом ОСОБА_1 , за участю третьої особи - ГУ Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, ГУ Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.05.2017 та апеляційного суду від 27.07.2017, частково задоволено позов, стягнуто з державного бюджету України 300000 грн. моральної шкоди.

Судами у вищевказаній справі було встановлено, що ОСОБА_1 під слідством та судом перебував з 18.11.2010 по 29.12.2015, тобто 5 років 1 місяць та 11 днів.

За поданням слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області від 11.03.2011 постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12.03.2011, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.03.2011, відносно ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області від 29.12.2015 кримінальне провадження за обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненні цих кримінальних правопорушень у суді та вичерпанням можливостей їх отримати та скасовано запобіжний захід.

Крім того, суд зробив правовий висновок про те, що до припинення та унеможливлення зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 на протязі 5 років 1 місяць та 11 днів держава Україна відшкодувала йому моральну шкоду, завдану незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду відповідно до законів України.

Не дочекавшись від прокуратури роз`яснення порядку поновлення його порушених прав і свобод та відшкодування завданої шкоди, 01.03.2017 позивач подав заяву до прокуратури Хмельницької області про винесення постанови про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

06.03.2017 прокуратура Хмельницької області відмовила позивачеві у прийняті постанови. Відмова була оформлена листом від 06.03.2017, №64/5 0577-5.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 у справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017, визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийняті постанови про відшкодування ОСОБА_1 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266- 94 від 01.12.1994, а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, а також прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266-94 від 01.12.1994. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №822/1816/17, прокуратура Хмельницької області прийняла постанову від 14.01.2019, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, в якої було зазначено про відмову у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_1 .

Дана постанова була предметом розгляду суду в адміністративній справі №560/257/20, визнана протиправною та скасована рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2020. Правові висновки суду першої інстанції підтримав Сьомий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 12.02.2021. Суд першої інстанції зобов`язав уповноважену особу прокуратури Хмельницької області прийняти, передбачену ч. 1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» постанову про відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Станом на 01.05.2025 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №560/257/20 не виконане, постанова у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не прийнята, шкода не відшкодована, у зв`язку з чим позивачу було заподіяно моральної шкоди, розмір якої позивач оцінив у 45000000 грн., що порівняно з характером та обсягом страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача протягом більш ніж 10 років.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 08.08.2025 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна про відшкодування моральної шкоди в частині вимог за період з дати набрання рішенням суду у справі №560/257/20 законної сили і до 01.03.2025.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що зазначені позивачем обставини в даній цивільній справі не вказують на наявність в діях працівників органів прокуратури ознак заподіяння йому майнової та (або) моральної шкоди, відповідальність за яку повинна нести держава. Доказів, які б вказували на те, що в період березня-квітня 2025 року, станом на 01.05.2025 було допущено бездіяльність, внаслідок якої заподіяно шкоди правам та інтересам позивача, справа не містить.

При цьому, неприйняття працівниками прокуратури відповідної постанови жодним чином не перешкодило ОСОБА_1 реалізувати свої права на відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності і звернутися до суду, що ним і було зроблено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом справу розглянуто поверхнево, не враховано, що судове рішення, яким зобов`язано уповноважену особу прокуратури прийняти постанову про відшкодування завданої йому шкоди у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014 не виконано, чим порушено право на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька обласна прокуратура вказала, що позивачем не наведено доказів заподіяння йому моральної шкоди, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилався апелянт.

У відзиві на апеляційну скаргу МЮ України вказало, що воно не є органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність або досудове розслідування, тобто не є тим органом, до якого можуть застосовуватися положення ст. 1176 ЦК України. Позивачем не доведено обставин щодо заподіяння моральної шкоди саме у зв`язку із протиправною поведінкою МЮ України, у зв`язку з чим судом було правомірно відмовлено у задоволенні позову.

В судове засідання позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у передбаченому процесуальним законом порядку, не з`явився.

Представники відповідача в суді проти задоволення апеляційної скарги заперечили, підтримали висновки суду першої інстанції.

Ознайомившись з доводами апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.05.2025 у справі №686/16986/24, за участі тих же сторін, про відшкодування моральної шкоди встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.11.2013, залишеним у цій частині без зміни ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28.01.2014, ОСОБА_1 , за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України із звільненням, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, від покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28.01.2014 апеляційну скаргу на цей вирок в частині засудження за ч. 1 ст. 366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч. 1 ст. 366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування, запобіжний захід залишено без змін.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області від 29.12.2015 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, скасовано запобіжний захід.

Рішеннями Хмельницького міськрайонного суду від 18.05.2017 та апеляційного суду від 27.07.2017 частково задоволено позов ОСОБА_1 , за участю третьої особи ГУ Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, ГУ Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, стягнуто з Державного бюджету України 300000 грн. моральної шкоди.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 в справі №822/1816/17 визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийняті постанови про відшкодування ОСОБА_1 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

У своєму рішенні суд встановив, що прокуратура Хмельницької області була зобов`язана прийняти постанову, якою визначити розмір відшкодовуваної шкоди позивачу у місячний термін з дня звернення громадянина, але натомість не виконала свій обов`язок, обмежившись письмовим повідомленням про те, що звернення позивача направлено ГУ ДФС у Хмельницькій області, чим допустила протиправні дії відносно позивача.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №560/257/20 встановлено, що на виконання вказаного судового рішення Хмельницьким окружним адміністративним судом 31.10.2017 був виданий виконавчий лист за №822/1816/17.

08.11.2017, на виконання виконавчого листа, прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області було винесено постанову «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у якій відмовлено у відшкодуванні ОСОБА_1 шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

В подальшому, 01.08.2018, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2017 про зобов`язання прокуратури Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

17.09.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Зазначено, що прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області 08.11.2017 винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої незаконними діям органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В подальшому, в жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 17.09.2018 про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №2240/3246/18 у задоволені позову відмовлено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2018 скасовано і ухвалено нове, яким адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 17.09.2018.

05.12.2018 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження НОМЕР_2 та 22.12.2018 направлено на адресу прокуратури області вимогу щодо виконання упродовж 10 робочих днів виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.10.2017, про що повідомити державного виконавця.

Прокуратурою області повторно розглянуто звернення позивача від 01.03.2017 про відшкодування втраченого заробітку та не отриманого прибутку і 14.01.2019 винесено постанову «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», якою відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів позивачу.

Листом від 14.01.2019 за №04/5-1226-14 прокуратура повідомила державного виконавця про виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №822/1816/17 від 31.10.2017.

28.01.2019 державним виконавцем винесено повторно вимогу щодо зобов`язання прокуратури Хмельницької області виконати виконавчий лист №822/1816/17 від 31.10.2017.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №560/257/20 визнано протиправною та скасовано постанову прокуратури Хмельницької області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від 14.01.2019; зобов`язано уповноважену особу прокуратури Хмельницької області прийняти передбачену ч. 1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» постанову про відшкодування позивачу шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України. В решті позову про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 20.06.2023 у справі №686/25180/22 встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.11.2020 у справі №686/1049/18 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та в частині стягнення з прокуратури Хмельницької області судових витрат скасовано та в цій частині постановлено нове судове рішення. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 21324 грн. 41 коп. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції, 28000 грн. витрат за надання правової допомоги у кримінальній справі, а всього 49324,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення втраченого заробітку і доходу відмовлено. В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2018 залишено без змін.

Визначена судовим рішенням сума коштів у розмірі 49324,41 грн. зарахована на банківську картку ОСОБА_1 30.06.2022.

Ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За положеннями ст. 129 Конституції України обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19) зроблено висновок, що, виходячи з положень ст.ст. 16, 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст. 1173, 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

У п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2019 у справі №916/1423/17 (провадження №12-208гс18) зазначено, що, застосовуючи ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Отже, правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. За змістом ст.ст. 1173, 1174 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини. Водночас, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади майнової та моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 у справі №405/500/18 вказав на те, що сам лише факт тривалого невиконання рішення суду не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між невиконанням/несвоєчасним виконанням рішення суду та завданою шкодою.

У справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із завданою шкодою. Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, між протиправною поведінкою та шкодою виражається у тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди (постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №918/203/18, від 28.10.2020 у справі №904/3667/19).

Ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 89 ЦПК України також встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів даної справи, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.03.2020 у справі №560/257/20, яким зобов`язано уповноважену особу прокуратури Хмельницької області прийняти, передбачену ч. 1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», постанову про відшкодування позивачу шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014 не виконане.

Разом з тим, як було встановлено, на користь ОСОБА_1 судом стягнуто 21324,41 грн. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28000 грн. витрат за надання правової допомоги у вищевказаній кримінальній справі, а також стягнуто з Державного бюджету України 300000 грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням останнього до кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що на користь ОСОБА_1 стягнуто шкоду, завдану неправомірними діями органів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 16.05.2014, тобто, позивач скористався своїм правом на звернення до суду для отримання відповідних компенсаційних виплат у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у справі обставин, які б вказували на заподіяння позивачу моральної шкоди відповідачем самим лише фактом невиконання судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 не довів у встановленому законом порядку обставин щодо заподіяння йому моральної шкоди, а саме, наявності протиправних дій чи бездіяльності посадових осіб і причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою моральною шкодою, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2025 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова