Справа № 134/470/25
Провадження № 22-ц/801/2443/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай О. В.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

20 жовтня 2025 рокуСправа № 134/470/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Матківської М. В.,

суддів: Оніщука В. В., Сопруна В. В.,

розглянувши заяву про самовідвід судді, який входить до складу колегії суддів, Оніщука В. В. у цивільній справі № 134/470/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою адвоката Мисенко Крістіни Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла вказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями суду від 17 жовтня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуюча суддя (суддя-доповідач) Матківська М. В., судді: Сопрун В. В., Оніщук В. В.

20 жовтня 2025 року після вивчення апеляційної скарги та доданих до неї документів суддя, який входить до складу колегії суддів, Оніщук В. В. заявив самовідвід із тих підстав, що належна йому земельна ділянка перебуває у довгостроковому платному (орендна плата не є фіксованою) користуванні у ПрАТ «ПК «Поділля», кінцевим бенефіціаром якої є ОСОБА_4 . Власником акцій ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» є ТОВ «Укрпромінвест-Агро», кінцевим бенефіціаром якого був ОСОБА_2 , а наразі є ОСОБА_4 , який водночас є близькою особою сторін у цій цивільній справі.

Отже, мають місце тривалі договірні правовідносини між суддею та юридичною особою, власником якої була сторона у справі, на даний час є близька особа сторін, і за умовами правочину суддею тривалий період отримується відповідний дохід, який не є фіксованим. Наявність такого правочину, де суддя отримує дохід, може створити конфлікт інтересів і може викликати сумнів у безсторонності судді.

Таким чином самовідвід заявлено з метою недопущення сумнівів у учасників справи та сторонніх спостерігачів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді цієї справи з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Колегія суддів, розглянувши заяву судді, який входить до складу колегії суддів, Оніщука В. В. про самовідвід, дійшла висновку про її задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2, 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з, зокрема, об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series A №255, пп. 28 та 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких сумнівів у безсторонності судді, який входить до складу колегії суддів, при розгляді цієї справи, як в учасників справи, так і у сторонніх спостерігачів, з огляду на загальні засади цивільного судочинства, враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорських принципів поведінки суддів, позиції Європейського суду з прав людини щодо об`єктивності суду при розгляді справи, колегія суддів вважає, що заявлений самовідвід судді, який входить до складу колегії суддів, Оніщука В. В. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заявлений суддею, який входить до складу колегії суддів, Оніщуком В. В. самовідвід визнати обґрунтованим.

Відвести суддю, який входить до складу колегії суддів, Оніщука В. В. від розгляду справи № 134/470/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою адвоката Мисенко Крістіни Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. В. Матківська

Судді В. В. Оніщук

В. В. Сопрун