Справа № 503/837/25
Провадження № 2/503/576/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом адвоката Мартинюка Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мартинюк Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась після померлої. Однак у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність заповіту, складеного на її ім`я.

В зв`язку з цим, представник позивача просив визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк, тривалістю 6 місяців, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, однак адвокат Мартинюк Ю.М. надав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд цивільної справи без участі позивача та у його відсутність.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути цивільну справу у його відсутність.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21.02.2012 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області.

З листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №507 від 07.08.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась та спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Позивач є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 . Ця обставина підтверджується копією дублікату заповіту, укладеного 26.07.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрованого за №15.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1223 цього ж Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч.3ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п.24 Постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Встановлений законом шестимісячний строк для подання зави про прийняття спадщини померлої ОСОБА_2 розпочався в день її смерті, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1 , та закінчився 19.08.2012 року.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не знала про складений на її ім`я заповіт.

Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі №535/1145/17, від 25 березня 2020 року у справі №409/59/18 та від 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18, зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на його ім`я, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім цього, з врахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного постанові від 10.09.2018 року у справі №646/1079/17, поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини померлої суд визнає її похилий вік на день відкриття спадщини позивачеві виповнилось 63 роки.

Отже, встановлені судом обставини, на переконання суду, зашкодили позивачці своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, сама спадщина до цього часу ніким іншим не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.258, 259, ч.6 ст.263, ст.ст.264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк у 6 (шість) місяців, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова