справа № 381/2259/25 головуючий у суді І інстанції Анапріюк С.П.
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження

та відкриття апеляційного провадження

09 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 23 червня 2025 року про відмову у залученні до участі в справі в якості третьої особи, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року у розмірі 53 620 грн. 52 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» не оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

04 вересня 2025 року копію вказаної ухвали вручено члену сім`ї ОСОБА_1 (батьку).

18 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків до десяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

07 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому зазначено, що апелянт на даний час є студенткою вищого навчального закладу денної форми навчання, самостійних доходів не має.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21 жовтня 2022 року у справі № 905/1059/21 та від 30 листопада 2022 року у справі № 905/1060/21, зробив вказав, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів. Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19 та інші).

У пункті 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 зроблено висновок про те, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

На підтвердження неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги в повному обсязі апелянтом надано Довідку №1932 від 21 вересня 2023 року про те, що ОСОБА_1 навчається у Навчально-науковому інституті менеджменту та підприємництва спеціальності 051 «Економіка» Державного університету інформаційно-телекомунікаційних технологій, фінансування навчання здійснюється за рахунок фізичної особи, термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.

Також надано Договір №23/24-Ек-1 К/Д-24 про навчання у Державному університеті інформаційно-телекомунікаційних технологій від 01 вересня 2023 року, Договір №23/24-Ек-1 К/Д-24 про надання платної освітньої послуги від 01 вересня 2023 року, Додаткову угоду до Договору №23/24-Ек-1 К/Д-24 від 01 вересня 2023 року про надання платної освітньої послуги, датовану 16 липня 2024 року, згідно яких навчання ОСОБА_1 здійснюється на платній основі.

Згідно наданої довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради №491 від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради та не отримує ніяких видів соціальних допомог станом на 18 квітня 2025 року.

Відповідно до довідки про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 28 квітня 2025 року, відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування в Реєстрі застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо ОСОБА_1 станом на 07 травня 2025 року, згідно яких за період з січня 2025 по березень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами, у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами заявника щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Варто наголосити, що звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Частина 1 стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи майновий стан сторони. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи надання ОСОБА_1 доказів про свій майновий стан, які вказують про неспроможність сплатити судовий збір, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначене створює їй перешкоди у доступі до правосуддя, а саме у праві на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення особи, яка звертається з апеляційною скаргою, від сплати судового збору.

ОСОБА_1 просить поновити пропущений пропущений строк на апеляційне оскарження та вказує, що рішення суду впливає на її права та обов`язки. Повний текст оскаржуваного рішення отримано її батьком ОСОБА_3 08 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Положення вказаної статті встановлює для суду безумовну підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження у зазначеному випадку у разі наявності клопотання учасника справи.

При цьому, ч. 3 ст. 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Київський апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 23 червня 2025 року та в той же день складено його повний текст. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 24 червня 2025 року та закінчився 23 липня 2025 року.

ОСОБА_1 не була залучена до участі у даній справі, відповідно, після ухвалення судове рішення їй не направлялось. За вказаних обставин, строк на апеляційне оскарження слід поновити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року про відмову у залученні до участі в справі в якості третьої особи.

При вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

Ухвала про відмову у залученні до участі в справі в якості третьої особи у цьому переліку відсутня, а тому, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на зазначені ухвали включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 рокуподано до належного суду у встановлені законом строки, особою, що має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу має містити: найменування суду апеляційної інстанції; ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги; у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу; перелік матеріалів, що додаються.

До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. До відзиву застосовуються правила, встановлені частиною дев`ятою статті 178 цього Кодексу.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, дію оскаржуваного рішення необхідно зупинити на підставі ч. 4 ст. 359 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», статтями 356, 357, 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 23 червня 2025 року про відмову у залученні до участі в справі в якості третьої особи.

Клопотання особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 23 червня 2025 року.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 23 червня 2025 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 23 червня 2025 року.

Зупинити дію рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами.

Надати учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.