Справа № 558/489/24
номер провадження 2-др/558/3/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2025 року селище Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., за участі секретаря судових засідань Ковальської Л.С., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волощука О.Ф., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кондратюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2025 року в справі №558/489/24 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовлено.
При ухваленні рішення у справі №558/489/24 судом не було вирішено питання про судові витрати.
В судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення позивач ОСОБА_3 , відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не з`явилися.
Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Мєстєчкіна О.І. до суду подала заяву в якій просила судове засідання провести без її участі. Крім того, представник позивача ОСОБА_3 адвокат Мєстєчкіна О.І. просила заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, а у випадку розгляду такої заяви по суті відмовити у задоволенні вимог відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат.
Вивчивши заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, заслухавши представників відповідачів, вивчивши матеріали цивільної справи №558/489/24, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Оскільки при ухваленні рішення у справі №558/489/24 судом не вирішено питання про судові витрати, до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених таким відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд з власної ініціативи та за заявою відповідача приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №558/489/24, яким слід вирішити питання про судові витрати.
Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах.
Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2025 року в справі №558/489/24 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовлено, оскільки на думку суду, позивачем обрано неправильний спосіб захисту прав.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2025 року в справі №558/489/24 судом не було вирішено питання про судові витрати.

В ході розгляду цивільної справи представник позивача ОСОБА_3 адвокат Мєстєчкіна О.І. до суду подала заяву про розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також заяву про розрахунок загального розміру відшкодування судових витрат позивача, в якій просила стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь позивача понесені позивачем судові витрати в розмірі 5498,56 гривень сплаченого судового збору та 82500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

П. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2025 року в справі №558/489/24 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовлено, то з урахуванням положень ч. 1, п. 2, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви представника позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат в розмірі 5498,56 гривень сплаченого судового збору та 82500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Під час проведення судових дебатів у справі №558/489/24 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кондратюк В.В. зробив заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідачем ОСОБА_2 будуть подані докази понесених відповідачем витрат по справі.

До суду відповідач ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив стягнути з позивача ОСОБА_3 на його користь 30000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження таких вимог відповідач ОСОБА_2 до заяви додав договір №54/24 про надання правової допомоги від 8 листопада 2024 року, акт передачі-приймання правової допомоги від 19 вересня 2025 року на суму 118000,00 гривень, платіжну інструкцію №662846122.1 від 10 листопада 2024 року на суму 15000,00 гривень, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №22-1478766/1 від 22 вересня 2025 року на суму 4000,00 гривень, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН14159 від 22 вересня 2025 року на суму 3000,00 гривень, квитанцію до платіжної інструкції №52067193 від 22 вересня 2025 року на суму 4000,00 гривень, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН4188598 від 22 вересня 2025 року на суму 4000,00 гривень (а.с. 3-10 т. 3).

Судом встановлено, що заява відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат подана з дотриманням вимог ч. 3 ст. 124, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

При вирішенні вимог заяви відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в якій він просив стягнути з позивача ОСОБА_3 на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 гривень, суд приходить до висновку, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, що такі вимоги відповідача ОСОБА_2 підлягають до задоволення, оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позову, а понесені відповідачем ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 гривень підтверджені належними та допустимими доказами (а.с. 3-10 т. 3).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

До суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Волощук О.Ф. подав заяву в якій просив стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 гривень (а.с. 174-181 т. 2).

При вирішенні вимог представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волощука О.Ф. про стягнення з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує встановлені обставини справи, те, що під час розгляду справи було встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 безпідставно після відчуження позивачеві ОСОБА_3 спірної частки житлового будинку, надвірних будівель, а також частки земельної ділянки, на підставі дублікату договору купівлі-продажу було зареєстровано на своє ім`я право власності на таке раніше відчужене майно.

При цьому, судом відмовлено у задоволенні позову, оскільки згідно висновків суду, позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав.

Враховуючи обставини справи, положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову відповідачеві ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення з позивача ОСОБА_3 на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 гривень.

З урахуванням встановлених обставин справи та вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та відмову у задоволенні вимог позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.ст. 258, 259, 265, 268, 270 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Доповнити рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2025 року в справі № 558/489/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відмовити у задоволенні вимог позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 5498,56 гривень та 82500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 гривень.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 гривень, відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.С. Феха.