ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9479/23 Головуючий суддя І інстанції
Провадження № 22-з/818/185/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
15 жовтня 2025 року м.Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів: - Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», Товариство з обмеженою відповідальності «Гленкор Девелопмент», про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів,-
Постановою Харківського апеляційного суду від 04 липня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ксенжик К.В. задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2024 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), треті особи Державне підприємство «Сетам», товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів відмовлено з інших підстав.

10 липня 2025 року представник ТОВ «Гленкор Девелопмент» - адвокат Романченко О.М. подало заяву про стягнення судових витрат та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гленкор Девелопмент» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Гланкор Девелопмент» повідомив суд, що судові витрати ТОВ у суді апеляційної інстанції становлять 40000 грн.

На підтвердження факту понесених ТОВ «Гленкор Девелопмент» судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції було долучено копію договору №17/07-2022 від 19.07.2022 та копію додаткової угоди № 3 від 25.10.2023 до договору №17/07-2022 від 19.07.2022.

Додатково надає суду копію акту виконаних робіт №4 від 08.07.2025 до договору №17.07.2022 від 19.07.2022.

Вказує, що сума гонорару адвокатського бюро є фіксованою та не залежить від витрат часу, обсягу підготовлених та поданих документів чи ухвалення судом рішення на користь клієнта, а тому ці обставини впливають на вартість наданої професійної правничої допомоги та відповідно на розмір судових витрат.

Вважає, що понесення ТОВ «Гленкор Девелопмент» витрат на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вказані витрати підлягають стягненню з позивача.

У запереченнях на заяву представник ОСОБА_1 адвокат Ксенжик К.В. просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що Представник третьої особи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40000 грн., до заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено : договір про надання правової допомоги, Додаткову угоду та акт виконаних робіт, сам текст заяви містить опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом , при цьому а ні акт виконаних робіт, ані додаткова угода не містить детального опису робіт та вартості кожної наданої послуги, а лише встановлює фіксовану суму за усі послуги 40000 грн.

Жодних квитанцій або платіжних доручень на сплату послуг матеріали заяви не містять. Перелік послуг не є доказом щодо обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.07.2021 року справа № 671/1957/20, провадження № 61-9039св21.

Представником третьої особи належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих як адвокатом послуг та витрат, понесених на виконання договору про надання адвокатом.

Частинами 3,4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув заяву за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження без повідомлення учасників справи, згідно до положень ч.3 ст. 270, ч. 3 ст. 369 ЦПК України.

Розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно доч.12ст.141ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У цій справі третя особа яка не заявляє самостійних вимог заперечила позов, в задоволенні якого судом було відмовлено, тому вона має право на відшкодування судових витрат.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4. ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником третьої особи на підтвердження понесених витрат було долучено копію Договору № 17/07-2022 від 19.07.2022 та копію Додаткової угоди № 3 від 25.10.2023 до Договору № 17/07-2022 від 19.07.2022.

Додатково надано суду копію Акту виконаних робіт № 4 від 08.07.2025 до Договору № 17/07-2022 від 19.07.2022 р. відповідно до якого адвокатом було надано клієнту професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, а саме підготовлено клопотання про надання доступу до матеріалів справи та ознайомлення з матеріалами справи від 24.02.2025; вивчено матеріали апеляційної скарги та підготовлено відзив на апеляційну скаргу від 04.03.2025; взято участь у судовому засіданні Харківського апеляційного суду 03.07.2025 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Із змісту правової позиції Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22 вбачається, що при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.

Отже, враховуючи, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ксенжик К.В. задоволено частково, рішення Київського районного суду .Харкова від 02.12.2024 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з інших підстав., з урахуванням обсягу та складності наданих представником третьої особи послуг з правничої допомоги протягом апеляційного перегляду справи, з урахуванням наявності заперечень позивача щодо розміру стягнення витрат на правову допомогу, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважає, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 133,134,137,259,270,382-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук .