Справа № 211/8233/25
Провадження № 2/211/3826/25
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Медведєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз України» (далі ТОВ «Нафтогаз України») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позову позивач зазначив, що товариство як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу» на території України. Відповідно до ст. ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» товариство зобов`язане постачати природний газ Споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачем у період з січня 2022 року по березень 2025 року (включно) було спожито природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 33 178,23 грн., вартість якого залишилася не оплаченою. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у сумі 33 178,23 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалою суду від 23.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником позивача Петровою А.І. скеровано до суду через систему «Електронний суд» клопотання про витребування доказів від Акціонерного товариства «Криворіжгаз», Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», у зв`язку з неможливістю витребувати докази самостійно.

Ухвалою суду від 26.08.2025 витребувано докази у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідно до прохальної частини позову представник позивача Петрова А. просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце слухання справи у судове засідання не з`явилася, правом подання відзиву не скористалася.

Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини 3 статті 714 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач природного газу - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

На підставі пункту 1 глави 1 розділу 5 Кодексу газотранспортної системи постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу, укладеного між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України статті «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5)припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

За змістом абзацу четвертого, п`ятого пункту 9 розділу Ш Правил постачання природного газу за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати оператору газорозподільних систем письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Якщо відбулась зміна власності на об`єкт постачання природного газу, приєднаний до газорозподільних систем оператора газорозподільних систем, новий власник повинен самостійно звернутися до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу.

За змістом пунктів 26 розділу III Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктами 2, 3, 4, 5, 8 розділу III Правил постачання природного газу передбачено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно п. 2.1. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, за цим договором оператор газорозподільної системи зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором газорозподільної системи обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка оператора газорозподільних систем, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Абзацами 4, 5 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільних систем та має подати до оператора газорозподільних систем письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до газорозподільних систем.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора газорозподільних систем та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.11.2021 у справі №591/4825/20.

Отже, підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ є вчинення останньою, на думку позивача, повернення підписаної заяви-приєднання від 30.12.2020 ТОВ «ГК «Нафтогаз України», яка була долучена до матеріалів справи (а.с. 10). Наявність вказаної вище заяви-приєднання дало підстави вважати позивачу, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг, які він надавав у спірний період, відповідно саме вона є належним відповідачем у справі.

Однак, судом при дослідженні матеріалів справи та витребуваних доказів за ухвалою суду було встановлено протилежне.

При відкритті провадження судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою з 19.03.2007 та не є власником житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до довідки від 01.09.2025 за № 848, наданої КП «Криворізьке Бюро технічної інвентаризації» ДОР», право власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.06.1980 Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2951 (а.с. 52).

Також відповідно до витребуваної інформації від Акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо кому саме здійснюється розподіл природного газу за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (EIC-код 56XM08A15136334J); інформації про щомісячний об`єм (обсяг) спожитого відповідачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) природного газу, а також надання, за наявності, підписаної заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу та інші акти та реєстри, які складались представником Оператора ГРМ у період з січня 2022 року по липень 2023 року (включно) суду повідомлено, що за адресою нарахування заборгованості зареєстровані 3 особи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Також особовий рахунок НОМЕР_2 , EIC-код 56XM08A15136334J, зареєстрований на ОСОБА_4 .

Відповідно до витребуваної інформації від Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» щодо кому саме здійснюється розподіл природного газу за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (EIC-код 56XM08A15136334J); інформацію про щомісячний об`єм (обсяг) спожитого відповідачем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) природного газу, а також надання, за наявності, підписану заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу та інших актів та реєстрів, які складались представником Оператора ГРМ в період з серпня 2023 року по травень 2025 року (включно), суду повідомлено, що за адресою нарахування заборгованості зареєстровані 3 особи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Також особовий рахунок НОМЕР_2 , EIC-код НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_4 .

Отже, з витребуваної судом інформації вбачається, що особовий рахунок НОМЕР_2 , EIC-код 56XM08A15136334J, відкритий не на ім`я відповідача ОСОБА_1 , а на ім`я ОСОБА_4 , якому на праві особистої приватної власності й належить житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач проживає за спірною адресою та у спірний період користувалась послугами, які надавав позивач.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачу, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач у спірний період з січня 2022 року по березень 2025 року (включно) була споживачем послуги з отримання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Ба більше, судом достовірно встановлено, що особистий рахунок відкрито на сторонню особу, якій на праві власності й належить вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами. Тому суд вважає, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, судові витрати віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд-

ухвалив:

в задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне текст судового рішення складений 08 жовтня 2025 р.

Суддя Д.М. Ніколенко