Справа № 159/4210/25
Провадження № 2/159/1475/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», від імені якого діє представник Корнійчук Діана Дмитрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» або позивач або кредитор або товариство) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або відповідач або позичальник або боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1464-4230 від 27.10.2024 у розмірі 52500,00грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.10.2024 року між ним та відповідачем у електронній формі було укладено кредитний договір №1464-4230 , згідно з умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті. Відповідно до умов кредитного Договору позичальнику надано кредит у розмірі 6800,00 грн. Строк кредитування 365, базовий період 23 дні, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, знижена процентна ставка 1% в день, стандартна ставка 1% в день, Протягом перших 180 днів застосовується процентна ставка 1 % в день, протягом часу, що залишився 0,75% в день.

Станом на 05.05.2025 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 20851,92 грн, з яких: 6800 грн заборгованості за кредитом, 12541,92 грн боргу за нарахованими процентами, 1020 грн заборгованості по комісії, 490 грн боргу по штрафам.

Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 30.06.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, формування та зберігання справи вирішив здійснювати у змішаній формі.

Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

27.10.2024 між ТОВ «Укркркредит Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір № 1464-4230 (далі кредитний договір) відповідно до умов якого відповідачу надається кредит у розмірі 6800,00 грн (п. 4.1) на строк 365 днів до 26.10.2025 (п. 4.13), з процентною ставкою 1% на день від суми кредиту упродовж перших 180 днів та за ставкою 0,75% за кожен день починаючи з 181 дня дії договору до закінчення строку його дії (п. 4.10.1); комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту (п. 4.11). Дата видачі кредиту - 27.10.2024 (п. 4.2). У п. 8.4 кредитного договору зазначено право позивача вимагати дострокового повернення тіла кредиту та сплати усіх процентів, за фактичний час користуванням кредиту, у разі несвоєчасної сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами.

У кредитному договорі зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача як позичальника, його ідентифікаційний код, дані паспорта, адреса проживання, номер його мобільного телефону, електронної адреси, номер банківської картки НОМЕР_1 . Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікаторм «А4462».

Додатком №2 до кредитного договору узгоджений графік платежів з 27.10.2024 по 26.10.2025, за яким відповідач мав повернути 6800,00 грн тіла кредиту 26.10.2025, сплатити 21675,00 грн нарахованих процентів, та сплатити 1020,00 грн комісії до 18.11.2024. Цей додаток підписаний відповідачем одноразовим електронним ідентифікатором «А4462»

Крім того відповідач підписав одноразовим електронним ідентифікаторм «70884» Паспорт споживчого кредиту умови якого аналогічні за змістом тим, які зазначені у кредитному договорі

Також відповідач ознайомився та підписав одноразовим електронним ідентифікатором «А4462» Правила відкриття кредитної лінії, затверджені наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 01-П від 12.08.2024.

Копією листа АТ КБ «Приватбанк» від 09.05.2025 підтверджується зарахування на картку НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 6800,00 грн, ID транзакції , а довідкою позивача підтверджується здійснення платежу № в розмірі 6800,00 грн з призначенням кредитні кошти за договором 1464-4230 від 27.10.2024 ОСОБА_1 ,.

Випискою з ЄДР від 09.11.2023 та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи №16102873 від 01.08.2013 підтверджується, що позивач є фінансовою установою та здійснює діяльність з інших видів кредитування (вед 64.92).

У розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 07.05.2025 позивач зазначив заборгованість відповідача за період з 27.10.2024 по 07.05.2025 в розмірі: 6800,00 грн тіла кредиту, 12541,92 грн заборгованості по процентах, 1020,00 грн заборгованості за комісією та 490,00 грн заборгованості по штрафу.

З копії вимоги №1464-4230/в від 13.05.2025 вбачається, що позивач вимагає у відповідача протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.05.2025 складає 20851,92 грн з яких 6800,00 грн тіла кредиту. Реєстром рекомендованих відправлень підтверджується надсилання цієї вимоги відповідачу рекомендованим листом 17.05.2025.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №1464-4230 від 27.10.2024 в частині сплати процентів, повернення тіла кредиту. Сплати комісії та штрафу за неналежне виконання умов договору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір № 1464-4230 від 27.10.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А4462», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Копією зазначеного вище листа АТ КБ «Приватбанк» та довідки позивача підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6800,00 грн 27.10.2024, оскільки в ньому зазначені номер його банківської карти. Зазначений номер банківської карти вказаний у кредитному договорі, як такий, що належать відповідачу.

Доказів того, що банківська карта із зазначеним номером не належить відповідачу, що кошти не надходили на цю банківську карту, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що відповідач 27.10.2024 отримав кредитні кошти в розмірі 6800,00 грн.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Додатком № 2 до кредитного договору передбачений графік платежів відповідно до якого тіло кредиту відповідач зобов`язався повернути 26.10.2025, комісію в розмірі 1020,00 грн сплатити 18.11.2024, крім того кожних 23 дні зобов`язувався сплачувати проценти за користування кредитним коштами. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач зазначеного графіку дотримувався та вчасно сплачував передбачені ним кошти.

У п. 8.4 кредитного договору зазначено право позивача вимагати дострокового повернення тіла кредиту та сплати усіх процентів, за фактичний час користуванням кредиту, у разі несвоєчасної сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами.

Позивач скористався своїм правом вимагати дострокового повернення тіла кредиту та нарахованих процентів за весь час фактичного користування кредитними коштами, надіславши відповідачу вимогу №1464-4230/в від 13.05.2025.

Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення про дострокове стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 6800,00 грн є підставною.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1048 ЦК України у відповідача виник обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1% на день від суми позики протягом перших 180 днів та 0,75% на добу починаючи з 181 дня і до завершення строку кредитування 26.10.2025 (п. 4.10).

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував проценти за кредитним договором.

Відповідач не надав суду контррозрахунку заборгованості за процентами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення процентів за період з 27.10.2024 по 07.05.2025 (193 дні) є правомірною в частині стягнення 12541,92 грн.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до умов кредитного договору комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту (п. 4.11), а відповідно до додатку №2 вказана комісія мала бути сплачена відповідачем 18.11.2024.

Доказів сплати зазначеної комісії відповідач не надав.

У ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як суд встановив вище, відповідач своєчасно умови кредитного договору не виконував, суму кредиту не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, отже позивач відповідно до умов договору мав право нарахувати відповідачу штраф.

Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє на 90 діб до 05.11.2025.

Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє воєнний стан.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 490,00 грн за неналежне виконання умов кредитного договору не може бути задоволена, водночас вимога про сплату комісії в розмірі 1020,00 грн є підставною.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та сплати комісії, відтак вимога позивача про дострокове стягнення тіла кредиту є правомірною, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача 20361,92 грн з яких: 6800,00 грн суми виданого кредиту та 12541,92 грн суми нарахованих процентів за період з 27.10.2024 по 07.05.2025 та 1020,00 грн заборгованості по комісії; у стягненні штрафу в розмірі 490,00 грн, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 2422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, не залежно від розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1464-4230 від 27.10.2024 у розмірі 20361,92 грн з яких:

- 6800,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;

- 12541,92 грн простроченої заборгованості за процентами з 27.10.2024 по 07.05.2025;

- 1020,00 грн заборгованості за комісією.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» штрафу у розмірі 490,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»(01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; );

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене 14.10.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ