Справа №2-8618/09
Провадження №6/522/590/25
УХВАЛА

10 жовтня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Петренко Наталії Олегівни про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-8618/09 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року змінено.

До Приморського районного суду м.Одеси 08.09.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Петренко Н.О. через систему Електронний суд надала заяву про поновлення пропущеного стоку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по даній справі.

В обґрунтування поданої заяви представник зазначив, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, та стягнуто з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 213 983,50 грн. 28.09.2009 року по зазначеній справі було видано виконавчий лист. Постановою Другого Приморського ВДВС від 01.07.2010 року відкрито виконавче провадження №22208243 з примусового виконання виконавчого листа №2-8618/09 від 28.09.2009 року щодо стягнення з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 213 983,50 грн. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року змінено, та стягнуто з відповідача на користь позивачки грошові кошти на загальну суму 132 559,90 грн. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2013 року виправлено описки, допущені у рішенні апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року, та стягнуто з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 137 592,40 грн. Ухвалою Господарського суду Одеської області №2/41-10-1813 від 16.09.2014 року про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка» затверджено реєстр кредиторів, до яких ОСОБА_1 була включена з вимогами до Боржника до четвертої черги на суму 172 675,41 грн. та до шостої черги із сумою 86 002,72, всього на загальну суму 258 678,12 грн. Постановою Господарського суду Одеської області №2/41-10-1813 від 18.11.2014 року КС «Промислово-фінансова спілка» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну справу, у зв`язку з чим згідно п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №22208243 закрито, та відповідно до вимог ч.4 ст.49 Закону, оригінал виконавчого документа спрямовано до Господарського суду в Одеській області. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016 року затверджено мирову угоду у справі №2/41-10-1813 про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка» та припинено провадження у справі. Згідно п.3.1 Мирової угоди строк її дії 12 місяців з дня набуття чинності ухвали Господарського суду Одеської області по її затвердження та припинення провадження у справі, тобто до 14.09.2017 року. Згідно п.7.5 Мирової угоди боржник взяв на себе зобов`язання щодо її повного виконання з погашення боргу перед кредиторами. Станом на 20.08.2025 року з вказаної суми боргу КС перед ОСОБА_1 тільки згідно 4-ї черги реєстру кредиторів у розмірі 172 675,41 грн. спілка виплатила лише 12 925,20 грн. (01.11.2016 р. 4308,4 грн., 08.12.2016 р. 4308,4 грн., 16.05.2017 р. 4308,4 грн.), що лише частково покриває заборгованість за рішенням Приморського районного суду по справі №2-2158/09 у розмірі 16 613,15 грн. Заборгованість згідно виконавчого листа №2-8618/09 на суму 132 559,9 грн., яка увійшла до реєстру кредиторів 4-ї черги, залишається непогашеною. Згідно п.6.1. Мирової угоди «у разі її невиконання кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою» Проте, 18.10.2018 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, з дня введення якого втратив чинність ЗУ «Про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом». Зазначеним кодексом з процедури банкрутства виключено таку судову процедуру, як мирова угода та порядок її реалізації, що робить неможливим оскарження кредиторами її невиконання. Господарський суд такі заяви до розгляду не приймає. Ухвалою Приморський районний суд міста Одеси від 12.10.2020 року по справі №2-8618/09 у задоволенні вказаної заяви відмовлено з посиланням на те, що: відповідно до протоколу №7 засідання Спостережної ради КС «ПФС» від 30.11.2016 року залишено без задоволення вимоги ОСОБА_1 на суму 172 675,41 грн. (в реєстрі кредиторів №517), як грошові кошти, які вже були отримані ОСОБА_1 з використанням нею службового становища та які підлягають стягненню в примусовому порядку за рішенням суду; в провадженні Дарницького районного суду м.Києва перебуває цивільна справа №522/21732/19 за позовом КС «Промислово-фінансова спілка» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів (на суму 12 925,20 грн); ОСОБА_1 не зверталася до суду з заявою про видачу виконавчого листа по справі на зменшену суму. Проте, рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року у справі №916/158/21 за позовом ОСОБА_1 визнав недійсним рішення Спостережної ради КС «Промислово-фінансова спілка» у формі протоколу №7 від 30.11.2016 року щодо залишення без задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 у розмірі 172 657,41 грн. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 року у справі №916/158/21 рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року залишено без змін, а апеляційна скарга КС «ПФС» - без задоволення. Ухвалою Верховного суду від 22.12.2021 року у справі №916/158/21 касаційну скаргу КС «ПФС» повернув без розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 08.02.2022 року справу №522/21732/19 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 12925,20 грн. закрито на підставі заяви КС «ПФС» про відмову від позову. 18.11.2020 року та 11.10.2021 року заявниця зверталася до суду з заявами про видачу виконавчого листа на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року, проте заяви залишено без розгляду. 10.01.2025 року заявниця звернулась із заявою до Господарського суду щодо видачі їй з матеріалів справи №2-41-10-1813 оригіналу виконавчого листа №2-8618/09 про стягнення з КС «ПФС» заборгованості у розмірі 213 983,5 грн., який має на руках. У зв`язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з зазначеною заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Матеріали заява разом з копіює матеріалів справи були передані судді 09.09.2025 року.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року розгляд заяви призначено на 25.09.2025 року.

У судове засідання призначене на 25.09.20925 року учасники справи не з`явилися, ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розгляд заяви проводити за її відсутністю.

Розгляд справи відкладено на 08.10.2025 року.

03.10.2025 року представником КС «Промислово-фінансова спілка» - Чередниченко В.В. через систему Електронний суд були надані заперечення на заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в яких просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви.

В обґрунтування заперечень зазначено, що після визнання КС «ПФС» банкрутом, виконавче провадження було закінчене і виконавчі листи були направлені до господарського суду Одеської області. Також є підтвердженим заявником факт наявності самого виконавчого листа по справі №2 8618/09 у господарській справі №2/41-10-1813, тобто контроль за виконання рішення по справі №2-8618/09 перейшов до господарського суду з підстав зазначених у ЗУ «Про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним, а саме, банкрутства КС «ПФС», та має пріоритетне право над іншими законодавчими нормами. Тобто замість зобов`язання, дія якого припинена, виникло узгоджене сторонами нове зобов`язання. Виконання визнаних вимог кредиторів було продовжено у процедурі банкрутства у справі №2/41-10-1813. Відповідно примусове стягнення за виконавчим листом було змінено на добровільне виконання рішень судів (а також інших сум заборгованостей банкрута без судових рішень але визнаних арбітражним керуючим) в порядку і спосіб зазначений в мировій угоді. Справа про банкрутство КС «ПФС» завершена затвердженням судом мирової угоди, яка була підписана головою комітету кредиторів та арбітражним керуючим - ліквідатором по справі №2/41-10-1813. Інтереси ОСОБА_1 , при підписанні мирової угоди, представляв загально обраний комітет кредиторів в особі голови комітету. Тобто виконання рішення/рішень, на які посилається представник Олексієнко Н.В., має виконуватись згідно підписаної і затвердженої судом мирової угоди, а саме, згоду ОСОБА_1 на зміну, розстрочку або прощення боргів. Тобто фактично виконання рішення суду і виконавчого листа у справі №2-8618/09 завершилося підписанням мирової угоди. У господарському судочинстві, - мирова угода є домовленістю між боржником та кредитором про відстрочку та (або) розстрочку платежів або припинення зобов`язання (тобто прощення боргів). Зазначили, що виконання вимог кредиторів як за виконавчими листами так і визнаних арбітражними керуючим (без виконавчих листів і відповідного рішення суду), після визнання заявлених ОСОБА_1 вимог до банкрута КС «ПФС», має виконуватись в межах мирової угоди затвердженою господарським судом у справі №2/41-10-1813. Статус «Стягувача» і право на примусове виконання судового рішення ОСОБА_1 втратила з підстав власного волевиявлення. Після подання і затвердження ГСОО заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог ОСОБА_1 , вона стала стороною по справі №2/41-10-1813 про банкрутство КС «ПФС». Відповідно до затвердженої мирової угоди встановлено, що сторони виходять з того, що обов`язковою умовою погашення вимог кредиторів є: продаж всіх, належних боржникові, об`єктів нерухомості; відстрочення погашення боргів строком на 6 місяців до завершення продажу нерухомості; прощенням частини боргу; надання кредиторам можливості для зарахування залишку непогашеного боргу в якості додаткових пайових внесків для отримання доходів по ним згідно до положень Закону України «Про кредитні спілки» та інше. Відповідно до п.2.1. Мирової угоди, вона укладена до вимог другої та наступної черг визначених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які затвердженні ухвалою попереднього засідання господарського суду Одеської області від 16.09.2014 року у справі №2/41-10-1813. Розділом 3 Мирової угоди було чітко визначено розміри та порядок виконання зобов`язань боржником, що узгоджується з приписами п. 4.5 вказаної мирової угоди. Пункт 7.6. Угоди фіксує, що Вимоги кредиторів, порядок погашення яких передбачено цією мировою угодою, не можуть бути предметом інших судових розглядів. Частиною 4 ст.83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом» (в редакції яка діяла на момент затвердження мирової угоди) було визначено, що у випадках, передбачених п.п.4-7 ч.1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про припинення провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Тобто, у зв`язку з затвердженням мирової угоди у справі про банкрутство усі сторони справи про банкрутство (кредитори, боржники) зобов`язані керуватись її умовами у питаннях погашення заборгованості. Проте діючи недобросовісно, з метою безпідставного повторного отримання грошових коштів, всупереч встановленої законодавством про банкрутство черговості, в порушення інтересів інших кредиторів, представники Олексієнко Н.В. звернулася з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по вимогам, які вже задоволені саме згідно затвердженої мирової угоди, всі зазначені суми кредиторських вимог від ОСОБА_1 були розглянуті арбітражним керуючим і враховані (за її власними заявами із урахуванням постанови Апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 26.12.2013 року про виправлення описки) у затвердженому реєстрі кредиторів Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» в межах справи №2/41-10-1813 згідно ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 16 вересня 2014 року.

07.10.2025 року представник КС «Промислово-фінансова спілка» - Чередниченко В.В. через систему Електронний суд надав додаткові заперечення на заяву про поновлення пропущеного строку, у задоволенні якої просив суд відмовити.

В обґрунтування додаткових заперечень зазначено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з КС «ПФС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 213 983,50 грн. На виконання рішення судом видано виконавчий лист №2-8618/09, на підставі якого Другим Приморським ВДВС відкрито виконавче провадження №22208243. Постановою державного виконавця це провадження було закінчено, у зв`язку з відкриттям провадження у справі №2/41-10 1813 про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка», розгляд якої здійснював Господарський суд Одеської області. В подальшому рішення було змінено постановою Апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року, якою визначено до стягнення 137 592,40 грн. Зазначені зміни були враховані у справі № 2/41-10-1813, Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2014 року Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2013 року у справі №2/41-10-1813 в частині визнання ОСОБА_1 кредитором КС «Промислово-фінансова спілка» з грошовими вимогами у розмірі 340 101,23 грн. - змінено. Визнано ОСОБА_1 кредитором КС «Промислово-фінансова спілка» з грошовими вимогами до боржника на суму 258 678,13 грн. Саме ці зміни і були внесені до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів (заявницею наданий лист з ухвали про затвердження саме у п.517 Вимог ОСОБА_1 на суму 172 675,41 + 86 002,72 = 258 678,13 грн. Тобто, на виконання рішення апеляційного суду затверджена Господарським судом Одеської області мирова угода. Виконавчий лист з даного питання не потрібний, бо вимоги вже враховані і внесені до реєстру вимог кредиторів (що підтверджує і заявниця) і виконується мировою угодою, як затвердженим судом новим виконавчим документом. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016 року у вказаній справі затверджено мирову угоду між боржником та комітетом кредиторів, до складу яких входила й ОСОБА_1 , після чого провадження у справі про банкрутство було припинено. Відповідно до ст.ст.77, 80 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», затверджена судом мирова угода є обов`язковою для боржника та всіх кредиторів і підлягає виконанню у порядку, визначеному Господарським судом Одеської області, який її затвердив. З цього моменту правовідносини щодо виконання рішень, вимоги за якими включені до мирової угоди, регулюються виключно нормами господарського судочинства, а не цивільного. Оригінал виконавчого листа №2-8618/09 був переданий до Господарського суду Одеської області, де зберігався у матеріалах справи про банкрутство. Таким чином, питання виконання судового рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року у межах мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду від 13.09.2016 р., належить до компетенції господарського суду, а не суду загальної юрисдикції. Стаття 446 ЦПК встановлює, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, крім випадків, коли Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (обов`язок боржника КС ПФС погашати вимоги кредиторів згідно з умовами мирової угоди), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Виконання рішення Приморського районного суду у даній справі передано до Господарського суду Одеської області у межах справи про банкрутство, подана заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та його видачу не підлягає розгляду Приморським районним судом, як такому, що не має юрисдикції у цьому питанні. Вважає, що посилання заявниці на первісне рішення цивільного суду не можуть виправдати її спробу поновлення строку чи видачі виконавчого листа через цивільний суд, адже виконавча юрисдикція змінилась, і нормативно закріплено, що цивільному суду такі питання не належать.

08.10.2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надала відзив на заперечення на заяву про поновлення строку, в якому зазначила, що, по-перше, після затвердження 13.09.2016 року мирової угоди та закриття провадження у справі №2/41-10-1813, Господарський суд Одеської області жодного відношення до контролю за виконанням рішення Приморського районного суду м.Одеси у справі №2-8618/09 не має. По-друге, заявниці було виплачено лише 12 925,20 грн., проте у 2017 році спілкою були продані офісні приміщення за 225 000 дол.США та 800 000 дол.США, однак жодної виплати з цих продаж щодо погашення заборгованості вона не отримувала. По-третє, підписання мирової угоди не можливо вважати виконання рішення суду, оскільки КС «ПФС» не виконала своє зобов`язання щодо добровільного погашення заборгованості перед кредитором ОСОБА_1 . Вважає, що справа про банкрутство КС «ПФС» - закрита, тому мирова угода після закінчення строку її дії недійсна.

У судовому засіданні 08.10.2025 року була присутня ОСОБА_1 , вимоги заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по даній справі підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що по даній справі вона брала виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. В подальшому Постановою Господарського суду Одеської області №2/41-10-1813 від 18.11.2014 року КС «Промислово-фінансову спілку» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну справу. Потім Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016 року затверджено мирову угоду у справі №2/41-10-1813 про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка» та припинено провадження у справі, але протягом цього одного року так і не було виконано рішення суду. Через мораторій виконавчою службою не проводилися стягнення. Зазначила, що вона зверталася до Приморського районного суду м.Одеси, потім була змушена звернутися до Господарського суду Одеської області про оскарження протоколу Спостережної Ради КС «Промислово-фінансова спілка». До Дарницького районного суду м.Одеси КС «ПФС» було подано позов про стягнення з неї грошових коштів, та ухвалою суду від 08.02.2022 року провадження по цій справі було закрито за заявою КС «ПФС». Вважає, що всі ці обставини заважали виконанню рішення по даній справі. Пояснила, що дійсно в 2014 році виконавчий лист був переданий до Господарського суду Одеської області та контроль за виконанням здійснювався саме цим судом тільки до 2016 року (до мирової угоди). Під час дії мирової угоди було виплачено лише 12 000,00 грн. У 2017 році були продані деякі приміщення, але виплат щодо погашення заборгованості вона не отримувала. Відсутні докази щодо погашення Кредитною спілкою боргу за цією справою. Вважає, що факт підписання мирової угоди не є виконанням рішення суду. Мирова угода є недійсною, оскільки не виконана боржником.

Представник КС «Промислово-фінансова спілка» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться заперечення на заяву про поновлення строку від 03.10.2025 року та 07.10.2025 року.

По справі оголошено про перехід до стадії прийняття ухвали, час проголошення 10.10.2025 року.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 13.10.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» щодо зменшення з 01.03.2009 року в односторонньому порядку відсоткових ставок за діючими депозитними договорами з ОСОБА_1 .

Стягнуто з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 суму депозитних вкладів з нарахованими на них відсотками 193 283,00 грн., відсотки за користування коштами по закінченні строку дії договорів 17 848,10 грн., збитки внаслідок інфляції 2 509,40 грн., судові витрати 343,00 грн., а всього стягнуто 213 983,50 грн.

В частині позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» на користь держави судовий збір в сумі 1 700,00 грн.

Приморським районним судом м.Одеси 28.09.2009 року було видано виконавчий лист щодо стягнення з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 213 983,50 грн., який отримано ОСОБА_1 та передано 29.06.2010 року на примусове виконання до Другого Приморського ВДВС.

Постановою головного державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ Степаненко Г.Є. від 01.07.2020 року відкрито виконавче провадження №22208243 з примусового виконання виконавчого листа №2-8618/09, виданого Приморським районним судом м.Одеси 28.09.2009 року про стягнення грошової суми у розмірі 213 983,50 грн. (а.с.5).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року рішення Приморського районного суду від 28.08.2009 року - змінено.

Стягнуто з Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 суму депозитних вкладів з нарахованими на них відсотками 130 985,00 грн., та збитки внаслідок інфляції 1 574,90 грн., а всього 132 559,90 грн.

Стягнуто з Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» на користь держави судовий збір в сумі 1 075,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2013 року виправлено описку в 3 абзаці 4-ї сторінки мотивувальної частини винесеного рішення та викласти його у наступній редакції: «Суд правильно визначив загальну сума заборгованість за відсотками за договорами № 190/ВК, 192/ВК, 193/ВК, 194/ВК, 195/ВК, 196/ВК, 197/ВК від 21.04.2008 року за останній квартал дії договору, яка складає 7583 грн. (3521 грн.+704 грн. + 704 грн. + 704 грн. + 704 грн.+669 грн.+577 грн.), згідно розрахунків.»

Виправлено описку в 5 абзаці 4-ї сторінки мотивувальної частини винесеного рішення та викласти його у наступній редакції: «З відповідача на користь позивача підлягають також стягненню збитки внаслідок інфляції 2 509 грн. 40 коп., за період з травня по липень 2009 року».

Виправлено описку в 6 абзаці 4-ї сторінки мотивувальної частини винесеного рішення та викласти його у наступній редакції: «135 083 грн. де (109 500 це є (107700 + 60000 це заг. сума вкладів 58 200 повернутих за ордерами) + 25 583 це (7 583 грн. + 18 000 грн. заборг. за відсотк.), а також збитки внаслідок інфляції 2 509 грн. 40 коп., а всього 137 592 грн. 40 коп.»

Виправлено описку в 3 абзаці резолютивної частини винесеного рішення та викласти його у наступній редакції: Стягнути з Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» (адреса: 65045, м.Одеса, вул.Жуковського, 40/5, ) на користь ОСОБА_1 суму депозитних вкладів з нарахованими на них відсотками 135 083 грн. та збитки внаслідок інфляції 2 509 грн. 40 коп., а всього 137 592 грн. ( сто тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві ) 40 коп.».

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.10.2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року в зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

В матеріалах справи міститься лист Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за №10.04-609 від 31.01.2020 року, з якого вбачається, що з 29.06.2010 року по 05.12.2014 року на виконанні у Другого Приморського ВДВС ОМУЮ перебувало виконавче провадження №22208243 з примусового виконання виконавчого листа №2-8618/09, виданого Приморським районним судом м.Одеси 28.09.2009 року щодо стягнення з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 213 983,50 грн. Постановою Господарського суду Одеської області №2/41-10-1813 від 18.11.2014 року КС «Промислово-фінансову спілку» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну справу, у зв`язку з чим згідно п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №22208243 закрито, та відповідно до вимог ч.4 ст.49 Закону, оригінал виконавчого документа спрямовано до Господарського суду в Одеській області (а.с.8).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заявила зазначену суму кредиторських вимог в рамках справи №2/41-10-1813 про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка», набувши відповідного статусу кредитора. Зазначені зміни були враховані у справі №2/41-10-1813.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2014 року Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2013 року у справі №2/41-10-1813 в частині визнання ОСОБА_1 кредитором КС «Промислово-фінансова спілка» з грошовими вимогами у розмірі 340 101,23 грн. - змінено. Визнано ОСОБА_1 кредитором КС «Промислово-фінансова спілка» з грошовими вимогами до боржника на суму 258 678,13 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016 року затверджено мирову угоду у справі №2/41-10-1813 про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка» та припинено провадження у справі. Угоду затверджено між ліквідатором КС «ПФС» арбітражним керуючим Бондаренко І.Е. та комітетом кредиторів (а.с.32-34).

Зазначена ухвала не оскаржувалася та набрала законної сиди.

Саме зміни, зазначені у Постанові Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2014 року і були внесені до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів (заявницею наданий лист з ухвали про затвердження саме у п.517 Вимог ОСОБА_1 на суму 172 675,41 + 86 002,72 = 258 678,13 грн.

З моменту формування у справі про банкрутство комітету кредиторів останній набуває статусу сторони у справі та є органом колективного представництва інтересів всіх конкурсних кредиторів боржника, в тому числі і ОСОБА_1 , а тому обізнаність голови комітету кредиторів боржника про розгляд справи та затвердження мирової угоди та її умов має бути наслідком обізнаності всіх інших кредиторів у справі.

Мирова угода була підписана 06.10.2015 року головою комітету кредиторів та арбітражним керуючим - ліквідатором по справі №2/41-10-1813.

Відповідно до затвердженої мирової угоди встановлено, що сторони виходять з того, що обов`язковою умовою погашення вимог кредиторів є продаж всіх, належних боржникові, об`єктів нерухомості, відстрочення погашення боргів строком на 6 місяців до завершення продажу нерухомості, прощенням частини боргу, надання кредиторам можливості для зарахування залишку непогашеного боргу в якості додаткових пайових внесків для отримання доходів по ним згідно до положень Закону України «Про кредитні спілки» та інше.

Відповідно до п.2.1. Мирової угоди вона укладена до вимог другої та наступної черг визначених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які затвердженні ухвалою попереднього засідання господарського суду Одеської області від 16.09.2014 р. у справі №2/41-10-1813.

Розділом 3 мирової угоди було визначено розміри та порядок виконання зобов`язань боржником, що узгоджується з приписами п.4.5 вказаної мирової угоди (а.с.35-39).

Відповідно до п.6.1 Мирової угоди, у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. У разі порушення провадження у справі про банкрутство цього ж боржника, обсяг вимог кредиторів, щодо яких було укладено мирову угоду, визначається в межах, передбачених зазначеною мировою угодою.

Пунктом 7.5. Угоди визначено, що термін дії цієї мирової угоди з моменту її затвердження господарським судом та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.

Пунктом 7.6 Мирової угоди визначено, що Вимоги кредиторів, порядок погашення яких передбачено цією мировою угодою, не можуть бути предметом інших судових розглядів.

Частиною 4 ст.83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції на момент затвердження мирової угоди) було визначено, що у випадках, передбачених пунктами 4-7 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про припинення провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, виходячи з норми зазначеного Закону, з дня затвердження господарським судом мирової угоди у справі про банкрутство КС «Промислово-фінансова спілка», усі кредитори зобов`язані керуватися саме нею щодо отримання належних їм грошових коштів.

У Постанові Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №53/164-09 за скаргою на дії державного виконавця та визнання протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження зазначено, що:

35. Виходячи з положень статей 77, 79 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода повинна містити положення про розміри, порядок і строки виконання зобов`язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

36. Пунктом 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню, у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

37. Відповідно до частини 1 статті 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

38. Таким чином підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" є укладення мирової угоди у процесі виконання рішення.

39. Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 затверджено мирову угоду у справі № 904/1334/18 від 12.11.2018 укладену між боржником - Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Тепломережі" та кредиторами боржника від імені яких на підставі протоколу № 1 перших зборів кредиторів КП КМР "Тепломережі" від 12.11.2018 діє голова комітету кредиторів Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль".

40. Відповідно до пунктів 3.1, 4.2 затвердженої мирової угоди, сторони, у тому числі, Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" домовились стосовно розстрочки погашення заборгованості відповідно до графіку погашення заборгованості, наведеному у додатку № 1 до мирової угоди.

41. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що укладення мирової угоди між боржником і кредитором у справі про банкрутство є новацією з тих підстав, що у даному випадку, новація не припинила правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припинена, виникло узгоджене сторонами нове зобов`язання.

42. Отже укладеною мировою угодою врегульоване у т.ч. подальше виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2009 у справі № 35/164-09, тобто наслідком затвердження цієї мирової угоди має бути закінчення виконавчого провадження по наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 35/164-09.

Таким чином, виконання рішення суду, має виконуватись в межах мирової угоди затвердженою господарським судом у справі №2/41-10 1813. Статус «Стягувача» і право на примусове виконання судового рішення ОСОБА_1 втратило з підстав власного волевиявлення.

Відповідно до затвердженої мирової угоди встановлено, що сторони виходять з того, що обов`язковою умовою погашення вимог кредиторів є: продаж всіх, належних боржникові, об`єктів нерухомості; відстрочення погашення боргів строком на 6 місяців до завершення продажу нерухомості; прощенням частини боргу; надання кредиторам можливості для зарахування залишку непогашеного боргу в якості додаткових пайових внесків для отримання доходів по ним згідно до положень Закону України «Про кредитні спілки» та інше.

Відповідно до ст.446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, крім випадків, коли виконання рішення віднесено до компетенції іншого суду.

Таким чином, правовідносини щодо виконання рішень, вимоги за якими включені до мирової угоди, регулюються виключно нормами господарського судочинства, а не цивільного, а тому питання виконання судового рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.08.2009 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.12.2013 року, у межах мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду від 13.09.2016 року, належить до компетенції господарського суду.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 01.07.2010 року було відкрито виконавче провадження №22208243 щодо виконання виконавчого листа №2-8618/09, виданого 28.09.2009 року про стягнення грошових коштів з КС «Промислово-фінансова спілка» на користь ОСОБА_1 у розмірі 213 983,50 грн., проте на підставі п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції) вищевказане виконавче провадження закрито, та згідно з ч.4 ст.49 Закону, оригінал виконавчого листа №208618/09 направлено до Господарського суду в Одеській області.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови), виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України, Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оригінал виконавчого листа №2-8618/09 був переданий до Господарського суду Одеської області, де зберігався у матеріалах справи про банкрутство.

Після укладання мирової угоди у справі №2/41-10-1813 про банкрутство Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» та її затвердження ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2016 року, було визначено чіткий порядок зобов`язань боржником та повернення грошових коштів кредиторам.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст.78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах у суду відсутні підстави для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Керуючись ст.ст.10-13, 247, 258-261, 268, 433, 446 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-8618/09 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Промислово-фінансова спілка» про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13 жовтня 2025 року.

Суддя Л.В. Домусчі