печерський районний суд міста києва
Справа № 520/2762/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Романенко Ю.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Бояринова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати реєстрацію Державною архітектурно - будівельною інспекцією України код 37471912, декларації ОСОБА_2 , про готовність об`єкта - ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 до експлуатації, серії ХК № 39, березень 2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його сусід (третя особа по справі) ОСОБА_2 в 2001 році купив старий будинок по АДРЕСА_1 , зруйнував його. В 2006 році самовільно побудував новий будинок, але не оформив належним чином дозвіл на перебудову. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 2-3600/06 за ОСОБА_2 визнано права власності на збудований житловий будинок. Потім останній частково перебудував цей будинок під ательє з пошиття та ремонту одягу, змінивши цільове признання цих приміщень з житлових на виробничі. В 2008 році на території цього будинку сталася пожежа, ліквідувати яку вдалося лише черговому розрахунку територіальної частини ДСНС. З початку 2013 року ательє, розташоване в самовільно перебудованому будинку по АДРЕСА_1 стало працювати безперервно (вдень та вночі), як потужний промисловий виробничий цех. Шум від незаконного виробництва в жилій зоні міста не стихає. Робітники працюють у три зміни.

Зазначив також, що 23 березня 2014 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області видав ОСОБА_2 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ХК 39. Про наявність вказаної декларації позивач дізнався лише у грудні 2017 року при розгляді справи за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про заборону незаконної виробничої діяльності (справа № 642/5417/17).

Позивач вважає реєстраційні дії незаконними, оскільки інспекція не перевірила повноти даних, зазначених у декларації, та не провела перевірки з метою визначення відповідності об`єкта будівництва проектній документації, вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил. Зазначеною декларацією відповідач узаконив самовільне, без дозволу органів місцевого самоврядування, переведення житлових приміщень у виробничі на території міста, яка відведена під забудову житлових будинків. Експлуатація зазначених приміщень завдає загрозу життю людей, які проживають поруч спірного домоволодіння та впливає на стан їх здоров`я, тому просить визнати декларацію протиправною та скасувати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.10.2020 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020 - скасовано, провадження у справі № 520/2762/19 за вказаним позовом - закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції цивільного суду та що він вправі протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 26.11.2020 справу № 520/2762/19 передано до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва під головуванням судді Писанця В.А. від 11.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

26 листопада 2021 року від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді Писанця В.А. від розгляду вказаної цивільної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021, на підставі розпорядження керівника апарату суду Ліннік Н.В. № 470 від 29.11.2021 справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Волковій С.Я.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2021 під головуванням судді Григоренко І.В. у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. - відмовлено.

30.12.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зупинення на час розгляду справи дії декларації серії № ХК 39 про готовність до експлуатації об`єкта нерухомого майна, а саме: реконструкції частини індивідуального житлового будинку під ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2022 під головуванням судді Волкової С.Я. у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2022 під головуванням судді Волкової С.Я. цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2023 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2022 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2023 під головуванням судді Григоренко І.В. справу прийнято до провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 під головуванням судді Григоренко І.В. залучено в якості правонаступника відповідача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України - Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ).

24 січня 2024 року від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2024 під головуванням судді Хайнацького Є.С. у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. - відмовлено.

10 липня 2024 року від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2024 під головуванням судді Соколова О.М. у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. - відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2024 під головуванням судді Григоренко І.В. заявлено самовідвід від розгляду даної справи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2024 під головуванням судді Бусик О.Л. справу прийнято до провадження, та призначено підготовче судове засідання.

29 листопада 2024 року від представника відповідача- Державної інспекції архітектури та містобудування України - Топал Т.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила у задоволенні позову відмовити. Позивачем не доведено, що замовником будівництва були порушені приписи законодавства в частині ненадання останнім необхідних документів для отримання відповідного дозволу.

Законом визначені підстави, у випадку настання яких у суб`єкта владних повноважень були б правові підстави відмови замовнику будівництва у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Скасування оскаржуваного рішення ДАБІ за умови реєстрації нерухомого майна за особою, яка стала власником цього майна, не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.

Разом з тим, Верховний суд у постанові від 12.06.2019 по справі № 916/1986/18 зазначив, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, і, як наслідок, вимоги в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації задоволенню не підлягають.

У постанові від 21.11.2018 по справі № 127/93/17-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що «скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою для оформлення замовником будівництва права власності на об`єкт нерухомого майна, вплине на права й обов`язки цього замовника, зокрема, в частині можливості експлуатації відповідного об`єкта нерухомості. А тому належним відповідачем за вимогою про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є замовник будівництва (особа, на користь якої така декларація зареєстрована)».

Палата Верховного Суду зазначила про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що належним відповідачем за вимогою про скасування декларації є Департамент ДАБІ, та погодилась з висновком суду першої інстанції про те, що належним відповідачем за цією вимогою, як і за вимогами про скасування свідоцтва та рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, має бути заявник. Тобто, Велика Палата Верховного Суду жодних питань по суті спору у справі № 27/93/17-ц не розглядала, а лише дійшла висновків про належний склад відповідачів у вказаному спорі. Таким чином, вимоги позивача щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації помилково адресовані ДІАМ, оскільки належним відповідачем за даним позовом є заявник.

16 грудня 2024 року від представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшло клопотання, відповідно до якого просить направити справу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2024 під головуванням судді Бусик О.Л. матеріали вказаної справи передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20).

24 грудня 2024 року від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.05.2025 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2025 під головуванням судді Бусик О.Л. справу прийнято до провадження, та призначено підготовче судове засідання.

18 вересня 2025 року від представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення, в яких останній вказує, що не існує визначених чинним законодавством підстав для скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації нерухомого майна по цій справі, і, як слідство, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

1 жовтня 2025 року від представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшло клопотання, про проведення підготовчого засідання без його участі.

1 жовтня 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Вказує, що представник відповідача жодним словом у своїх запереченнях не прокоментували механізм реєстрації у березні 2014 року спірної декларації ХК №39 державним органом, який розпочав свою діяльність лише з 21.10.2014; факт наявності у офіційних загальнодоступних джерелах (Єдиний реєстр документів ДАБІ України, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (№101)) інформації про різні дати реєстрації спірної декларації - 26.03.2014, 27.03.2014, орган який здійснив реєстрацію: Інспекція Державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; недотримання протипожежної відстані від виробничих приміщень ОСОБА_2 до його житлового будинку, які передбачені Державними будівельними нормами України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92 від 17.04.1992 № 44 (Пожежні вимоги (Таблиця 1)); відсутність рішень органу місцевого самоврядування про переведення будинку по АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд, зміну категорії земельної ділянки; факт пожежі на території ательє, забруднення території та повітря житлової забудови і квартир підвищенням понад допустимі рівні шуму у денний та особливо нічний час доби, наявність у пункті 15 паперової Декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 27.03.2014 року № ХК 39 недостовірних відомостей стосовно того, що на об`єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи; відсутність такого пункту у електронній версії декларації № ХК 39, що розміщена у Єдиному реєстрі документів ДАБІ України; видача ОСОБА_2 паперових декларацій ХК 69 та ХК 39 Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області після її офіційної ліквідації у 2011 році. Одночасно, до координат земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташований самовільно побудований ОСОБА_2 садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «Г-1» з ательє всередині, також вносились протиправні зміни, що підтверджено рішеннями судів першої та апеляційної інстанції у справі № 642/5574/14-ц.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2025 під головуванням судді Бусик О.Л. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просили їх задовольнити.

Відповідачі та третя особа до судового засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, у порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на об`єкт нерухомого майна, підставою для якого слугувала, зокрема, і спірна декларація, видана Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області 26.03.2014 (т.1 а.с. 15-16).

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, з напрямком підприємницької діяльності - шиття та ремонт одягу, має «Картку обліку об`єкту торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг та з виробництва і переробки продуктів харчування» за реєстраційним № Б04-157, видану на його ім`я Департаментом підприємства та споживчого ринку виконавчого комітету Харківської міської ради.

Відповідно до відомостей, викладених у цьому документі, починаючи із дати взяття державний облік, тобто 30 травня 2014 року, відповідач має право займатись підприємницькою діяльністю за напрямком функціонування в якості «ательє з пошиття ремонту одягу», яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.11.2001 року (т. 1 а.с. 115).

Зазначені обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 123).

ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку (Серії ЯД № 047172), копія якого міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що третій особі на праві приватної власності належить 0,0713 га, по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 124).

В ході розгляду справи судом встановлено, що отримання дозволу на початок роботи ательє з пошиття та ремонту одягу у належному йому на праві приватної власності будинку по АДРЕСА_1 стало можливим лише після того, як були виконані всі проектні, архітектурні, протипожежні, санітарні, вільні та інші обов`язкові вимоги діючих норм та приписів.

З метою подальшого розміщення «ательє з пошиття та ремонту одягу» у будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суб`єкту господарської діяльності Приватного підприємства «Архітектурне Бюро "РІЧ"», яке мало державну ліцензію на право проведення проектних робіт серії АВ № 559210 від 03.09.2010, із запитом про можливість проведення реконструкції частини належного йому житлового будинку під ательє з пошиття та ремонту одягу, та отримав позитивний висновок про можливість реконструкції і «Проект реконструкції частини індивідуального житлового будинку під ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 ».

У період з моменту отримання вищевказаного «Проекту реконструкції» у 2013 році до березня 2014 року третьою особою із залученням підрядника ТОВ «Харківська будівельна компанія» були проведені роботи із реконструкції згідно із проектом (т.1 а.с. 125-142).

За результатом проведення вищевказаних робіт була реконструйована частина індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , шляхом переводу житлових приміщень №1-7,1-11 та 1-12 в нежитлові приміщення громадського призначення вбудовані в житловий будинок для розміщення «ательє з пошиття та ремонту одягу», про що складено Технічний паспорт по реєстраційній справі № 62096 КП «Харківське міське технічної інвентаризації» (т. 1 а.с. 146-153).

З метою введення в експлуатацію вищевказаного ательє з пошиття та ремонту одягу, ОСОБА_2 звернувся до контролюючого органу - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області.

27 березня 2014 року ОСОБА_2 отримав з Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області за №ХК39 зареєстровану Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - проведеної реконструкцію частини індивідуального житлового будинку літери «Г-1» приміщення №1-7,1-11 та 1-12 під з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

По суті спірних правовідносин суд зазначає, що правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені, зокрема, Законом України 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. З ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент реєстрації оскаржуваної Декларації) орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно із п.п. З, 4, 5 Порядку ведення єдиного реєстру отриманих повідомлень початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, зареєстрованого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 № 92 (далі - Порядок № 92) ведення єдиного реєстру, функціонування і супроводження програмного забезпечення реєстру, збереження та захист бази даних реєстру, забезпечення доступу до нього територіальних органів Держархбудінспекції України здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Формування даних для внесення до єдиного реєстру покладається на територіальні органи Держархбудінспекції України за місцем розташування об`єкта.

Формування даних для внесення до єдиного реєстру відбувається на підставі інформації, поданої територіальними органами Держархбудінспекції України.

Згідно із п. 7 Порядку № 92 підставою для внесення Державною архітектурно- будівельною інспекцією України відомостей до єдиного реєстру є повідомлення про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів (далі - документи).

В єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявна інформація, що Державна архітектурно- будівельна інспекція України внесена в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 08.02.2011 за № 1 038914, та має Ідентифікаційний код юридичної особи 37471912.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції що діяла на момент реєстрації оскаржуваної Декларації) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно- будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється. За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення підрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Судом в ході розгляду справи не встановлено, що третя особа по справі, ОСОБА_2 , подав та зареєстрував вищезазначену Декларацію за № 69, та отримав дозвіл на початок виконання будівельних робіт з порушенням вимог Закону.

Відповідно до положень ч.1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

При цьому, як передбачено ч.2 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.3 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

З матеріалів справи вбачається, що третьою особою: ОСОБА_2 дотримано приписи законодавства в частині подання відповідних документів.

Суд зазначає, що відповідно до положень п. 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт», замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

До заяви додаються:

копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку);

копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою); проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту чи технічного переоснащення;

копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Відповідно до пункту 30 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» підставою для відмови у видачі дозволу є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Під час розгляду справи позивачем не доведено, що ОСОБА_2 були порушені вищезазначені приписи законодавства в частині ненадання третьою особою необхідних документів для отримання відповідного дозволу, а судом в ході розгляду справи такого не виявлено.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Суд зазначає, що статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» врегульовано порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Частиною 1 ст. 39 зазначеного Закону (в редакції, чинній на час реєстрації оскаржуваної декларації), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 ст. 39 цього Закону було передбачено, що Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові лише у тому випадку, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Отже законом визначені підстави, у випадку настання яких у суб`єкта владних повноважень були б правові підстави відмови ОСОБА_2 у реєстрації декларації про готовність об`єкта - ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 до експлуатації.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що за результатом розгляду поданих третьою особою документів, копії яких містяться в матеріалах справи, відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_2 із дотриманням приписів законодавства надавався пакет документів, необхідний для отримання Декларації, у зв`язку із чим Державною архітектурно - будівельною інспекцією України було зареєстровано декларацію ОСОБА_2 про готовність об`єкта - ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 до експлуатації, серії ХК № 39, березень 2014 (т.1 а.с. 145-160).

Позивачем не надано до суду доказів, що оскаржувана Декларація була зареєстрована із порушенням вимог Закону.

Отже, правові підстави у відмові ОСОБА_2 у реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації у відповідача не було, у зв`язку із чим на підставі поданих третьою особою документів відповідачем було видано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (т.1 а.с. 21-26).

Таким чином, за результатом розгляду справи спростовані твердження позивача, що реєстрація Державною архітектурно - будівельною інспекцією України декларації ОСОБА_2 про готовність об`єкта - ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 до експлуатації, серії ХК № 39, березень 2014 - відбувалась із порушенням вимог та приписів чинного на той час законодавства. Отже, позивачем не доведено, що третя особа здійснює свою діяльність у самовільному будівництві, доказів на підтвердження своїх доводів позивачем до матеріалів справи не надано, а судом в ході розгляду справи таких обставин - не виявлено.

З огляду на викладене суд зазначає, що оскільки третьою особою ОСОБА_2 було подано до відповідача повний пакет документів, відповідність яких нормам, діючого на момент їх подання законодавства, було встановлено Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, то на разі у суду відсутні правові підстави для скасування реєстрації Державною архітектурно - будівельною інспекцією України код 37471912, декларації ОСОБА_2 про готовність об`єкта - ательє з пошиття та ремонту одягу по АДРЕСА_1 до експлуатації, серії ХК № 39, березень 2014.

Під час судового розгляду позивачем також не надано доказів на підтвердження своїх тверджень стосовно того, що з боку дій третьої особи здійснюється постійний, безперервний шум роботи ательє з пошиття одягу, який негативно впливає на різні системи організму людей, які мешкають поруч.

Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справу, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2025 року.

Суддя О. Л. Бусик