ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2906/24 Головуючий суддя І інстанції Семенова Я. Ю.
Провадження № 22-ц/818/1796/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про визнання фізичної особи недієздатною
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Сергія Миколайовича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання недієздатною фізичної особи, встановлення опікунства та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною. Також просить встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити його, ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його матір`ю та проживає разом з ним, ОСОБА_1 . Посилався, що впродовж останніх двох-трьох років ОСОБА_2 через свій стан психічного здоров`я постійно потребує стороннього догляду та стан її здоров`я постійно погіршується.

Зазначив, що 04 березня (рік не зазначено), було проведено психодіагностичне обстеження у медичному центрі «Нейрон», за наслідками обстеження надано висновок, що ОСОБА_2 дезорієнтована, не доступна до контакту, не може назвати поточну дату та свій вік, звернену до неї мову не завжди розуміє, перепитує, не впізнає близьких, не може згадати ім`я сина. Завжди тривожна, розгублена, загальмована, іноді виглядає безпорадно, не в повній мірі усвідомлює свій стан. Посилався, що наразі ОСОБА_2 проходить лікування в Харківській обласній психіатричній лікарні №3.

Вказував, що ОСОБА_2 неодноразово залишала місце проживання, йшла у невідомому напрямку, після чого її доводилося шукати. Посилався, що в ОСОБА_2 окрім нього, ОСОБА_1 , немає інших близьких родичів, його матір не може самостійно собі забезпечити нормальне життя і самообслуговування, а тому потребує стороннього догляду і опіки через наявний в неї стан здоров`я. Посилався, що розлад ОСОБА_2 «носить хронічні стійко прогресуючи ускладнення», внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Зазначене, як на думку заявника, свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я, внаслідок чого його матір не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у своєму повсякденному житті. Посилався, що в нього, ОСОБА_1 , добрий стан здоров`я, алкогольними напоями або наркотичними засобами він не зловживає, не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, в наркологічному диспансері. Як на думку заявника, відсутність рішення суду про визнання його матері ОСОБА_2 недієздатною ставить під загрозу її здоров`я, її майнові та немайнові права та інтереси, які вона за станом здоров`я не може самостійно виконувати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Волохов Яр Чугуївського району Харківської області, недієздатною.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Установити строк дії рішення у даній цивільній справі про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Волохов Яр Чугуївського району Харківської області, недієздатною - 2 (два) роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Волохов Яр Чугуївського району Харківської області, на Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради до вирішення питання про призначення опікуна у порядку, встановленому законом.

Роз`яснено, що згідно з положеннями ч. 7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення, ухваленого по цій справі про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 (п`ятнадцять) днів до закінчення строку його дії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко Сергій Миколайович в апеляційній скарзі просить

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи,

невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними поданої ним заяви. Вказав, що наявність розладів психіки в ОСОБА_2 упродовж останніх двох-трьох років може встановити лише фахівець у галузі судово-психіатричного напрямку, а не суд. Вищевказане фактично підтверджено Висновком судово-психіатричного експерта № 510 від 19.07.2024 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданим Харківською Філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Зауважує, що висновки суду не є належним чином обґрунтованими, а рішення суду не забезпечує належний захист право особи, яку було визнано недієздатною.

Посилання суду першої інстанції на висновок Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2022 року, прийнятій у справі № 712/10043/20 та аналогічні положення закріплені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, лише підтверджують правову позицію ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника та його представника, представника органу опіки та піклування, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України вивчив матеріали справи та перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та вважає, що апеляційна скарга

підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду в оскарженій частині не відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні опікуном його матері ОСОБА_2 суд першої інстанції вказав, що у справі відсутні докази на підтвердження обставин того, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі, а відтак, його посилання заявника на можливість догляду на матір`ю під час його тимчасової відсутності по службу - є необґрунтованим; подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 не містить жодної належної мотивації: чому саме його необхідно призначити опікуном.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, який не відповідає матеріалам справи та є суперечливим.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася в с. Волохов Яр Чугуївського району Харківської області, що знаходить своє підтвердження копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданим 06 лютого 2002 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області (а.с. 6).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що його батьками записані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно з довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 27 березня 2024 року зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно з довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 24 вересня 2024 року, ОСОБА_1 з 23 вересня 2024 року зареєстрував місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 92).

Згідно з копією висновку за результатами психодіагностичного обстеження - Консультація спеціаліста від 04 березня 2024 року, виданого Медичним центром «Нейрон» в особі клінічного психолога ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доступна до контакту, дезорієнтована, не може назвати поточну дату та свій вік, називає правильно свої паспортні дані, звернену до неї мову не завжди розуміє, перепитує. На момент обстеження на психологічному рівні: органічний симптомокомплекс змішаного генезу з вираженим когнітивним зниженням, що досягає рівня помірної деменції, зниження рівня працездатності, швидкості засвоєння та переробки інформації, значні порушення функцій пам`яті, уваги, оптико-просторової діяльності, соціальної орієнтировки, порушення мовної орієнтації, ознаки афазії, конкретність мислення, зниження рівня процесів узагальнення, труднощі абстрагування. В афектно-особистій сфері - нестабильність стану, пасивність, загальмованість, домінує тривожно-фобічна симптоматика, розгубленість, безпорадність, упертість, сенситивність, зниження критичності до свого стану. Потребує підтримки, догляду та допомоги близьких (а.с. 10).

Відповідно до копії довідки №14/3634 від 21 березня 2024 року, виданої КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», виданої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у тому, що вона перебуває на лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» з 19 березня 2024 року по 21 березня 2024 року, продовжує стаціонарне лікування (а.с. 9).

Згідно листа КНП ХОР «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради №1338 від 22 травня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одноразово - 19 березня 2024 року була оглянута лікарем-психіатром «МПНД №3» та направлена на обстеження до КНП ХОР «ОКПЛ №3». Попередній діагноз: органічний розлад особистості з когнітивним зниженням. Під наглядом не перебуває (а.с. 66).

Відповідно до довідки №14/7801 від 24 червня 2024 року, виданої КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у тому, що вона перебуває на лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» з 19 березня 2024 року по 24 червня 2024 року, продовжує лікування (а.с. 69).

Із висновку судово-психіатричного експерта №510 від 19 липня 2024 року Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції судинної. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан: мовному контакту доступна, але контакт вкрай формальний. Реагує на звернення, називає тільки своє ім`я та по батькові, але не може повідомити інших елементарних відомостей про себе. Дезорієнтована в місці та часі. Мовлення повільне, на питання практично не відповідає, не осмислює їх, перебирає руками, погляд більш відчужений, неусвідомлений. Мету проведення судово-психіатричної експертизи зрозуміти та оцінити не може, ніяких питань не задає. Анамнестичних відомостей зібрати не представляється за можливе. Емоції неадекватні та малодіференційовані, відмічається благодушність. Інструкції не виконує. Рухливо спокійна. До себе та до ситуації некритична, своєї неспроможності не помічає. Соматичний стан: з боку внутрішніх органів зовні патології не виявляє (а.с. 72-74).

Відповідно до подання адміністрації Індустріального району Харківської міської ради виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області №03.02.01-1479/0/156-24 від 11.10.2024, орган опіки та піклування Харківської міської ради вважає за доцільне внести до Московського районного суду м. Харкова подання про призначення ОСОБА_1 опікуном стосовно ОСОБА_2 (а.с. 90-91).

Відповідно до частини першої статті 39, частини першої статті 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

За висновками судово-психіатричного експерта №510 від 19 липня 2024 року, проведеної на підставі ухвали суду від 24.06.2024 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції судинної. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Психічний стан: мовному контакту доступна, але контакт вкрай формальний. Реагує на звернення, називає тільки своє ім`я та по батькові, але не може повідомити інших елементарних відомостей про себе. Дезорієнтована в місці та часі. Мовлення повільне, на питання практично не відповідає, не осмислює їх, перебирає руками, погляд більш відчужений, неусвідомлений. Мету проведення судово-психіатричної експертизи зрозуміти та оцінити не може, ніяких питань не задає. Анамнестичних відомостей зібрати не представляється за можливе. Емоції неадекватні та малодіференційовані, відмічається благодушність. Інструкції не виконує. Рухливо спокійна. До себе та до ситуації некритична, своєї неспроможності не помічає. Соматичний стан: з боку внутрішніх органів зовні патології не виявляє (а.с. 72-74).

За таких обставин оцінивши всі докази в їх сукупності суд першої інстанції дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Волохов Яр Чугуївського району Харківської області, недієздатною.

В цій частині рішення суду не оскаржено.

При цьому, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Таким чином умовами призначення особи піклувальником є її повна цивільна дієздатність, особисті якості цієї особи, стосунки між нею та підопічним, здатність до виконання обов`язків піклувальника і вказані обставини також повинні перевірятись судом при призначенні фізичної особи опікуном недієздатної іншої фізичної особи.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 200/1265/19, від 07 квітня 2022 року в справі № 712/10043/20.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

При цьому відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст. 12 ЦПК України передбачено наступне:

1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

5. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У статті 13 ЦПК України визначено нормативний зміст принципу диспозитивності цивільного судочинства:

1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

4. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами, що з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, отриманої з Реєстру територіальної громади міста Харкова 27.03.2024, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 27 березня 2024 року є адреса - АДРЕСА_1 . Пізніше, на день складання подання - 11 жовтня 2024 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 залишилася адреса - АДРЕСА_1 , водночас, ОСОБА_1 з 23 вересня 2024 року зареєстрував іншу адресу свого проживання, як таку: АДРЕСА_2 .

Суд першої інстанції при цьому вказав, що позивачем не надано суду доказів площі квартири та складу його сім`ї.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що з урахуванням цієї категорії справ, які розглядаються у окремому провадженні, суд має діяти активно у встановленні дійсних обставин справи, і у разі відсутності необхідних для розгляду таких заяв доказів - витребувати їх у сторін відповідно до вказаної норми ч. 2 ст. 13 ЦПК України для захисту осіб, які визнані недієздатними, як у даному випадку.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, а саме - згаданою нормою ч. 2 ст. 13 ЦПК України.

Так, суд першої інстанції не врахував, що у окремому провадження дія принципів диспозитивної та змагальності обмежені ( див з цього приводу правові висновки, які були висловлені у Постанові ВС від 30 листопада 2023 року у справі № 569/4466/23 (провадження № 61-6986св23) та всупереч положень ст. 2 ЦПК України не з`ясував дійсні обстаини справи щодо можливості заявником виконувати обов`язки опікуна.

Так, згідно матеріалів справи заявник проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Однак, діюче законодавство не обмежує право військовослужбовця бути опікуном своєї матері, інший підхід в цьому питанні має ознаки дискримінації за ознакою професії, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 3.3 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України N 34/166/131/88 від 26.05.99 документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Як вбачається з подання про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 , він на обліку в психіатра чи нарколога не перебуває, за станом здоров`я може бути опікуном, характеризується позитивно. Оскільки у даному поданні відсутні дані про обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис його майна, суд відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України у справах такої категорії має бути більш процесуально активним та витребувати від органу опіки та піклування відомості, необхідні для законного та обґрунтованого вирішення заяви про призначення особи опікуном, з метою не залишити підопічну особу без реальної опіки.

Так, згідно наданих в суді апеляційної інстанції органом опіки та піклування документам такі відомості містяться у копії акту обстеження житлово-побутових умов від 08.10.2024 за адресою проживання заявника та його матері ( АДРЕСА_2 : житло є двокімнатною приватизованою квартирою загальною площею 55 кв.м. Складається з 2-х кімнат, кухні, передпокою, ванної кімнати, вбиральні та лоджії. У квартирі є: гаряче та холодне водопостачання, газ та електропостачання, водовідведення та каналізація. Квартира обладнана меблями та побутовою технікою, на кухні є диван - трансформер та використовується як окрема спальна кімната (кухня-студія як пояснив заявник в суді апеляційної інстанції). В квартирі фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_2 - мати, ОСОБА_7 - син ОСОБА_6 . ОСОБА_2 мешкає у кімнаті 19,1 кв.м, є всі необхідні умови для проживання (а.с.182).

Згідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 вересня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , пенсіонер за віком, домашня адреса : АДРЕСА_1 , зареєстрована у однокімнатній дворівненій квартирі зі всіма зручностями. Має близьких родичів - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та невістку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за вказаною адресою - не проживає (а.с. 182 на звороті).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 12.08.2015 року зареєстрували спільний шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 183). Дружина заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 згідно копії її паспорту має постійне місце реєстрації за вказаною адресою АДРЕСА_2 (а.с. 181 - 181 на звороті).

Зміна реєстрації постійного місця проживання заявника за іншу адресою, ніж підопічної особи, не впливає на його здатність здійснювати опіку, оскільки згідно вказаних Актів обстеження матеріально-побутових умов заявник дійсно мешкає за вищевказаною адресою разом зі своєї сім`єю та матірью - ОСОБА_2 , яка визнана судом недієздатною.

За таких обставин суд першої інстанції помилково не взяв до уваги посилання заявника ОСОБА_1 на його проживання на даний час разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 . Об`єктивних даних, які спростовують ці пояснення заявника в матеріалах справи немає.

У суду також немає інформації про те, що опікуном особи, яку суд визнав недійєздатною може бути інша особа, або що заявник ОСОБА_1 не здатний виконувати обов`язки опікуна, що умови проживання у нього чи у його матері не дозволяють опікуну виконувати свої обов`язки.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно відхилив подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Той факт, що заявник проходить військову службу само по собі не свідчить про неможливість виконання ним обов`язків опікуна, обґрунтованих заперечень з цього приводу матеріали справи не містять. При цьому суд не навів обґрунтованих аргументів на користь того, що орган опіки та піклування, на якого він тимчасово поклав обов`язки опікуна, або інша особа - здатні краще виконувати ці обов`язки, ніж заявник ОСОБА_1 .

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що непризнання опікуном ОСОБА_1 , який здатний виконувати обов`язки опікуна не відповідає найкращим інтересам особи з обмеженими можливостями.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та спростували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 , суд першої інстанції помилився з висновками та застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду в оскарженій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про призначення опікуном заявника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Сергія Миколайовича- задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2024 рок у оскарженій частині скасувати та ухвалити нове рішення щодо опіки.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Волохов Яр Чугуївського району Харківської області, та призначити опікуна над нею - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 20 жовтня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.