Справа № 390/1561/22
Провадження № 2/390/222/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бойко І.А.,

при секретарях Кричун А.Ю., Петренко В.Р., Стенякіній Г.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:2154, яка розташована на території Гаївської сільської ради, Кропивницького району Кіровоградської області шляхом повернення земельної ділянки та скасувати державну реєстрацію угоди до договору оренди землі від 26 листопада 2015 року про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, а також припинити право відповідача щодо цієї земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником спірної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 в 2013 році з ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» уклала договір оренди землі строком на 7 років. Після звернення позивачки до орендаря щодо повернення земельної ділянки по завершенню строку оренди вона дізналася про укладення 26.11.2015 року угоди про зміни та доповнення до договору оренди землі, яким збільшено строк дії оренди до 16 років. Позивач заперечує підписання ОСОБА_4 угоди від 26.11.2015 щодо збільшення строку дії договору оренди землі з відповідачем, тому відповідач користується земельною ділянкою позивача безпідставно, чим чинить перешкоди позивачу у реалізації нею своїх прав власника щодо користування та розпорядження земельною ділянкою. Угода від 26.11.2015 є неукладеною, волевиявлення на її укладення відсутнє. Орендні відносини щодо спірної земельної ділянки припинилися, тому відповідач безпідставно користується земельною ділянкою позивачки. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні цією земельною ділянкою, припинення права оренди та скасування державної реєстрації права оренди.

У відзиві на позов представник позивача адвокат Антонов А.А. зазначив, що 02.12.2013 між ОСОБА_4 і ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» укладено договір оренди землі строком на 7 років. Проведено державну реєстрацію цього договору. Надалі 26.11.2015 сторони договору уклали угоду, якою внесли зміни до договору та обумовили, що договір оренди землі укладений на 16 років. Державна реєстрація зміни речового права проведена 29.11.2015. З часу укладення договору оренди землі та після укладення угоди від 26.11.2015 ОСОБА_4 в період з 2016 по 2021 роки отримувала орендну плату, до суду дійсність договору та угоди не оскаржувала. Висновок експерта, що надав представник позивачки, не є належним та допустим доказом, оскільки експерт не досліджував підпис ОСОБА_4 в договорі оренди землі та в акті приймання-передачі. Крім того, в якості порівняльних зразків експерт використав підписи, які були виконані понад трьох років від досліджуємих підписів. Оригінали документів з порівняльними зразками підписів в експертизі не відображені. Фактичне та належне виконання договору оренди землі прав позивачки не порушує. Зважаючи на вищевикладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зазначив, що строк дії договору оренди землі 02.12.2013 закінчився. Орендна плата, яку відповідач сплачував ОСОБА_4 до 2021 року, здійснена на виконання договору оренди землі від 02.12.2013. Відповідач продовжує використовувати її земельну ділянку на підставі документів, які ОСОБА_4 не підписувала. Висновок експерта від 12.12.2022 № СЕ-19/112-22/10017-ПЧ відповідає вимогам доказовості. Між позивачем і відповідачем відсутні договірні відносини, тому для захисту своїх прав вона просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ляшенко-Гаркуша О.В. позов підтримала з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив, просила його задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов, просив відмовити у його задоволенні.

Допитана судом судовий експерт ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює судовим експертом Кіровоградського НДЕКЦ. До її компетенції входить проведення почеркознавчої експертизи. Згідно висновку № СЕ-19/112-22/10017-ПЧ від 12.12.2022 нею проводилося посмертне дослідження підписів на оригіналі документу. В якості порівняльних зразків надані п`ять вільних зразків підпису ОСОБА_4 на чотирьох аркушах. Для проведення почеркознавчої експертизи бажано наявність зразків почерку та підписів, які наближені до часу проведення експертизи. Дослідження підпису ОСОБА_4 проводилося без надання експерту умовно-вільних зразків, шо не суперечить вимогам нормативно-правових актів у даній сфері досліджень.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши експерта, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Суд установив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2021, виданого державним нотаріусом Кропивницької районної нотаріальної контори Кіровоградської області Грушевській О.О. належить земельна ділянка площею 9,2393 га, кадастровий номер :02:000:2154, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯК № 461798 (т.1 а.с.16).

З інформаційної довідки № 282475757 від 02.11.2021, а також витягу з Державного земельного кадастру, вбачається, що 02.11.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:2154 (т.1 а.с.17, 36-37).

В договорі оренди землі від 02.12.2013 зазначено, що ОСОБА_3 уклала цей договір з ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», згідно якого вона земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2154 передала в оренду на 7 років. В договорі зазначено, що розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 4 відсотки від вартості орендованої земельної ділянки, визначеної відповідно до вимог законодавства. Станом на 01.01.2015 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 186514 грн. Земельну ділянку передано за актом приймання-передачі об`єкта оренди (т.1 а.с.18-26, 137-145).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 20294984 від 10.04.2014 вбачається, що право оренди за ТОВ «Агрофірма "Гаївське"» на підставі договору оренди від 02.12.2013, укладеного останнім з ОСОБА_4 , зареєстровано 06.04.2014 (т.1 а.с.27-28).

З угоди від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014, вбачається, що ОСОБА_4 і ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» уклали цю угоду, якою пункт 2.2 розділу ІІ договору оренди земельної ділянки виклали в наступній редакції «Договір оренди землі укладається терміном на 16 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою, починаючи з дати його державної реєстрації» (т.2 а.с.14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права № 51223246 від 29.12.2015 та Інформаційної довідки № 308771726 від 01.09.2022 зміни щодо речового права - права оренди на підставі угоди від 26.11.2015 внесено до державного реєстру (т.1 а.с.30-31, 32-35).

Відповідно до видаткових касових ордерів від 23.09.2016, 05.10.2016, 29.12.2016 ОСОБА_4 за земельний пай ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» виплатило 25000 грн (т.1 а.с.147-149).

Відповідно до видаткових касових ордерів від 31.05.2018, 14.11.2018, ОСОБА_4 за земельний пай ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» виплатило 10300 грн (т.1 а.с.150-151).

З відомості на виплату грошей за земельний пай у 2018 році вбачається, що ОСОБА_4 ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» виплатило 2550 грн (т.1 а.с.152).

Згідно із видатковим касовим ордером від 21.03.2019, 11.10.2019 ОСОБА_4 за земельний пай ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» виплатило 20000 грн (т.1 а.с.153-154).

Відповідно до відомостей виплати грошей земельний пай за 2019 рік ОСОБА_4 ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» виплатило 956 грн (т.1 а.с. 155).

З видаткового касового ордера від 26.11.2020 вбачається, що ОСОБА_4 за земельний пай від ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» отримала 23000 грн (т.1 а.с. 156).

Згідно із платіжними дорученнями № 516 від 01.11.2022 № 545 від 30.11.2021 ОСОБА_3 за земельний пай ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» перерахувало 52200 грн (т.1 а.с.157-158).

У висновку експерта № СЕ-19/112-22/10017ПЦ від 12.12.2022, зазначено, що на замовлення ОСОБА_3 . Кіровоградський НДЕКЦ МВС провів почеркознавчу експертизу виконання підпису у графі « ОСОБА_4 » на угоді від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014, на предмет підписання ОСОБА_4 чи іншою особою. За результатами експертного дослідження експерт ОСОБА_5 надала висновок, що підпис, розташований в графі « ОСОБА_4 » угоди від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014 р., укладеної між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», в особі директора ОСОБА_6 , виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою (т.1 а.с.119-125).

З повідомлення від 02.11.2021 вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до директора ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» з листом, в якому зазначила платіжні реквізити для отримання орендної плати (т.1 а.с.159).

Відповідно до заяви від 09.11.2021 ОСОБА_3 повідомила директора ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», що між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» укладено договір оренди землі від 02.12.2013 строком на 7 років. Керуючись п.12.3 договору ОСОБА_3 просила припинити дію договору оренди землі за взаємною згодою сторін, уклавши відповідну угоду (т.1 а.с.160).

З відповіді № 19 від 18.11.2021, яку надав директор ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», ОСОБА_3 повідомлено, що він не має намір припиняти договір оренди землі від 02.12.2013 за взаємною згодою сторін, враховуючи додаткову угоду до цього договору (т.1 а.с.161).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 , після чого їй присвоєно прізвище ОСОБА_8 .

Позивачем оскаржується неправомірність використання її земельної ділянки відповідачем на підставі угоди від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014, між ОСОБА_4 (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» (орендарем), якою зокрема продовжено строк оренди земельної ділянки з 7 на 16 років.

Підставою для звернення до суду з даним позовом є відсутність волевиявлення ОСОБА_4 на підписання додаткової угоди від 26.11.2015 та відсутність орендних правовідносин між ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» та позивачем.

За клопотанням сторони відповідача судом було призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу, яку виконано Кіровоградським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1749/24-27 від 06.12.2024, підпис від імені ОСОБА_4 :

-в договорі оренди землі від 02.12.2013, укладеному між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», щодо земельної ділянки, загальною площею 9,2393 га, кадастровий номер :02:000:2154 (примірник відповідача), який міститься на 4-й сторінці в графі « ОСОБА_4 », в акті приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди землі від 02.12.2013 (примірник відповідача), який міститься в графі «Грушевська), в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до договору оренди землі від 02.12.2013 (примірник відповідача), який міститься в графі « ОСОБА_4 » виконані не ОСОБА_4 , а іншою особою, з ретельним наслідуванням якогось (якихось) зі справжніх підписів ОСОБА_4 , шляхом попереднього тренування.

Підпис від імені ОСОБА_4 в угоді від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014, між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» , щодо земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 9,2393 га, кадастровий номер :02:000:2154 (примірник відповідача), який міститься в графі « ОСОБА_4 » виконаний самою ОСОБА_4 (т.2 а.с.72-81).

Згідно з частиною першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї самої статті).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Аналогічне визначення права оренди земельної ділянки закріплено і статтею 1 Закону України «Про оренду землі», яким також урегульовано процедуру укладення, вимоги та припинення договору оренди землі.

У статті 6 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 14 указаного Закону договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Згідно із частиною першою статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на те, що ОСОБА_4 не підписувала додаткову угоду від 26.11.2015 до договору оренди землі від 02.12.2013, на підставі якого ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?» користується її земельною ділянкою, площею 92393 га, кадастровий номер :02:000:2154.

В матеріалах справи міститься висновок експерта № СЕ-19/112-22/10017ПЦ від 12.12.2022, згідно якого підпис, розташований в графі « ОСОБА_4 » угоди від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014 р., укладеної між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», в особі директора ОСОБА_6 , виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою.

В той же час, згідно висновку судової експертизи № 1749/24-27 від 06.12.2024, підпис від імені ОСОБА_4 , в угоді від 26.11.2015 про зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 06.04.2014, між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2154, який міститься в графі « ОСОБА_4 » виконаний самою ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку висновку експерта № № СЕ-19/112-22/10017ПЦ від 12.12.2022 та висновку експерта № 1749/24-27 від 06.12.2024 щодо належності підпису в додатковій угоді від 26.11.2015 з точки зору їх належності та допустимості в процесі доказування у даній справі, на виконання ст.110 ЦПК України, суд враховує таке.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки, визначаються нормами Закону України «Про судову експертизу».

Відповідно до ст. 8 Закону «Про судову експертизу» методики проведення судових експертиз підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), однією з видів експертиз є почеркознавча експертиза, основним завданням, якої є ідентифікація виконавця рукописного тексту.

Відповідно до вимог п.1.3, п.1.5 Науково-методичних рекомендацій для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

Пунктом 1.8 визначено, що як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

Достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації. Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця (Пункт 1.13 Науково-методичних рекомендацій).

Як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/112-22/10017ПЦ від 12.12.2022 експертиза проводилося шляхом дослідження в якості порівняльного матеріалу підписів, які містяться в додатках № 1, № 2 до договору користування електричною енергією від 21.12.2018. Інші оригінали вільних зразків підписів ОСОБА_4 , автентичність яких визнається сторонами, експерту Носенко Ю.С. не надавалися, про що вона підтвердила суду.

Натомість для забезпечення проведення судової експертизи № 1749/24-27 від 06.12.2024 судом надавалися та досліджувалися судовим експертом оригінали документів, що містять вільні зразки підпису ОСОБА_4 та які експерт використовував в якості порівняльних зразків підпису ОСОБА_4 . Окремі документи зі зразками підпису ОСОБА_4 хронологічно виконані нею наближено до дати укладання та підписання оспорюваної угоди від 26.11.2015, зокрема: видаткові касові ордери, що датовані 23.09.2016, 05.10.2016, 29.12.2016, 31.05.2018, 14.11.2018, 21.03.2019, 11.10.2019; посадова інструкція від 02.10.2017, договір № 39 від 02.10.2017, заява від 25.09.2017, заява про реєстрацію місця проживання від 18.10.2016.

Переважена кількісна більшість порівняльних зразків підпису ОСОБА_4 в поєднанні з хронологією їх виконання, що в сукупності дослідив судовий експерт в рамках експертного дослідження 1749/24-27 від 06.12.2024, на противагу кількості зразків підписів, які аналізувались в дослідженні № СЕ-19/112-22/10017ПЦ від 12.12.2022, свідчить, що під час проведення судово-почеркознавчої експертизи охоплено більший період виконання ОСОБА_4 власного підпису, що дало змогу експерту надати однозначну відповідь на поставлене судом питання, а саме: що підпис в угоді від 26.11.2015 виконаний саме ОСОБА_4 .

Належність підпису ОСОБА_4 в численних документах за 2016, 2017 та 2018 рік, які досліджував судовий експерт, сторона позивача визнає.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 1749/24-27 від 06.12.2024 має перевагу перед висновком № СЕ-19/112-22/10017-ПЧ від 12.12.2022, оскільки останній проведений без надання експерту всіх наявних порівняльних зразків підпису ОСОБА_4 , що було виправлено під час виконання судово-почеркознавчої експертизи.

Зважаючи на неповноту об`єктів, наданих експерту на дослідження, висновок № СЕ-19/112-22/10017-ПЧ від 12.12.2022 суд відхиляє як доказ по даній справі.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії позивача, яка просить усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, суперечать попередній поведінці орендаря.

З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає, що відсутні підстави для усунення перешкод позивачу в користуванні спірною земельною ділянкою, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з вимог, визначених ст.ст.133,139, 141 ЦПК України.

Зважаючи на ухвалене у справі рішення по суті позовних вимог, судові витрати відповідача, які він поніс на проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 22718,40 грн слід стягнути з позивача.

На підставі ст.ст.203, 407, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 93, 152 ЗК України, ст. 6, 7, 13, 19 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст.4, 12-14, 77-82, 89, 95, 133, 139, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_9 до ТОВ «Агрофірма "Гаївське?» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ТОВ «Агрофірма "Гаївське?» 22718,740 грн відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_9 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Агрофірма ?Гаївське?», вул. Леніна, 34, Академіка Доленка, 34, с.Гаївка, Кропивницького району Кіровоградської області, поштовий індекс 27604, .

Суддя Кропивницького районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко