РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючого - судді Лугового О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №522/15480/25, 2/683/1442/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості:за договором позики №947289 від 29.09.2021 року в розмірі 16 787 грн. 39 коп., з яких: 5 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 80 грн. інфляційні збитки; 12 грн. 32 коп. нараховані 3% річних; та за договором про споживчий кредит №5184524 від 07.10.2021 року в розмірі 41 475 грн., з яких: 7 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 33 775 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 700 грн. комісія.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 07.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №5184524, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 7 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 2 625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 700 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.

26.01.2022 року було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №5184524.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 31 325 грн., з яких 7 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 23 625 грн. заборгованість за процентами, 700 грн. - комісія.

10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5184524.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення прав вимоги, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 41 375 грн., з яких 7 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 33 775 грн. заборгованість за процентами, 700 грн. - комісія.

Також, 29.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №947289, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику у сумі 5 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.10.2021 року та сплатити проценти за користування коштами. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надану йому позику в строки, передбачені договором.

25.01.2022 року було укладено договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №947289.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25/01/2022/1 від 25.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 16 695 грн. 07 коп., з яких: 5 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за процентами.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №947289.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №947289 в сумі 16 787 грн. 39 коп., з яких 5 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за процентами, 92 грн. 32 коп. за порушення зобов`язань згідно ст.625 ЦК України.

Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредитів, відсотків та комісії, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2025 року не скористався.

Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду та копія позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою про день, час та місце розгляду справи судом, надсилалась за зареєстрованим місцем проживання відповідача, були повернені до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №5184524, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 7 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 2 625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також сплатити комісію в розмірі 700 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору).

Договором сторони погодили умови пролонгації, а саме, згідно п.2.3.1.1 договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів, що розміщені на веб-сайті товариства.

Пунктом 2.3.1.2 договору, погодили, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Даний кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору).

Сторони погодили, згідно п.7.1 договору, що цей договір набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту його укладання і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.

26.01.2022 року було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №5184524.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 31 325 грн., з яких 7 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 23 625 грн. заборгованість за процентами, 700 грн. - комісія.

10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №5184524.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення прав вимоги, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 41 375 грн., з яких 7 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 33 775 грн. заборгованість за процентами, 700 грн. - комісія.

Також, 29.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №947289, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику у сумі 5 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.10.2021 року та сплатити проценти за користування коштами. Розмір процентної ставки за користування позикою сторони погодили в п. 2.3 договору №947289. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надану йому позику в строки, передбачені договором.

25.01.2022 року було укладено договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №947289.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25/01/2022/1 від 25.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 16 695 грн. 07 коп., з яких: 5 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за процентами.

10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики №947289.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №947289 в сумі 16 787 грн. 39 коп., з яких 5 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за процентами, 92 грн. 32 коп. за порушення зобов`язань згідно ст.625 ЦК України.

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, комісії та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договорів.

Будь-яких спростувань вище наведених обставин судом не здобуто.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим з умовами вищевказаних договорів, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому заборгованість по кредитних договорах підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідачем кредитний договір не оспорювався.

Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та товариством, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 електронних договорів №5184524 від 07.10.2021 року, №947289 від 29.09.2021 року, шляхом використання електронного підпису, суд вважає, що укладення даного договору відбулось, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр»у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

ОСОБА_1 отримані кошти у визначених договорах строки не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту, підлягають задоволенню.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр»слід стягнути заборгованість: за договором позики №947289 від 29.09.2021 року в розмірі 16 695 грн. 07 коп., з яких: 5 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; та за договором про споживчий кредит №5184524 від 07.10.2021 року в розмірі 41 475 грн., з яких: 7 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 33 775 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 700 грн. комісія.

Щодо стягнення інфляційних збитків та нарахований 3% річних за договором позики №947289 від 29.09.2021 року, слід зазначити наступне.

Судом, згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором позики №947289 від 29.09.2021 року встановлено, що станом на 10.01.2023 року, за період з 25.01.2022 року по 23.02.2022 року (включно) відбулося нарахування 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України в розмірі 12 грн. 32 коп., та нарахування інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України в розмірі 80 грн..

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Таким чином, судом встановлено що нарахування 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України в розмірі 12 грн. 32 коп., та нарахування інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України в розмірі 80 грн. в період з 25.01.2022 року по 23.02.2022 року (включно) є правомірними, тому підлягають стягнення з відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, копією заявки на надання юридичної допомоги №1287 від 01.05.2025 року, витягом з акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, копією наказу №30/к/тр від 31.05.2024 року.

У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.

Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).

З урахуванням наведеного та відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 16 000 грн. витрат понесених позивачем на правничу допомогу адвоката у даній справі.

У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 3 028 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № від 01.07.2025 року.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість: за договором позики №947289 від 29.09.2021 року в розмірі 16 787 грн. 39 коп., з яких: 5 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 11 695 грн. 07 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 80 грн. інфляційні збитки; 12 грн. 32 коп. нараховані 3% річних; та за договором про споживчий кредит №5184524 від 07.10.2021 року в розмірі 41 475 грн., з яких: 7 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 33 775 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 700 грн. комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 3 028 грн. та 16 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, вул.Мечнікова, 3, оф.306, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Суддя: