Провадження № 2/756/7702/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Омельчук М.О.,
розглянувши у судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У вересні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.03.2023 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №262.
Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Позивач вказує, що останнім часом сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Також зазначає, що сімейне життя із відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб, втрату почуття любові. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер.
Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач надала суду заяву у якій визнає позовні вимоги, просить справу розглядати за її відсутності.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
16.03.2023 року між сторонами Київським відділом державної реєстрації шлюбів Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, актовий запис №262.
Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам.
Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Позивач у позовній заяві не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.
На підставі ст. 24, 105, 112 СК України, керуючись ст. 10, 15, 60, 130, 141, 174, 213-215 ЦПК України, суд,
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.03.2023 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №262 - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шевчук