Справа №295/7344/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що 07.02.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 233281 в електронному вигляді на умовах прийняття зобов`язання зі сплати відсотків за користування коштами та виконання інших обов`язків, що передбачені у договорі.

Згідно з договором відповідач, яка виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 22 000,00 грн., строком на 1096 днів, з умовою сплати процентів за користування кредитом, які нараховуються в межах строку кредитування.

Учасник звертає увагу, що підписанням договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Сторона зауважує на обставинах укладення між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем ТОВ «Коллект Центр» договорів із відступленням права вимоги від 30.06.2021 та від 10.01.2023, відповідно, за результатом чого, позивач в порядку ст.ст. 512, 514 ЦК України як новий кредитор набув права вимоги до позичальника.

Позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості по договору від 07.02.2020 становить 63 271,26 грн., з яких: 19 879,80,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 42 095,19 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 1296,27,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Вказуючи на відповідні обставини позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості, відшкодувати витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.06.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 07.02.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит, за умовами якого ОСОБА_1 як позичальник отримала грошові кошти в сумі 22 000,00 грн.

Згідно умов договору, сторони визначили строк користування кредитом 1096 днів, зтерміном повернення 07.02.2023. (п. 1.5 договору)

Відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: - за перший день користування кредитом (включно) 25% (9125 % річних); - за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% (поточні відсотки). (п. 1.6 договору)

Реальна річна відсоткова ставка становить 126.85 %. (п. 1.7 договору)

Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється на суму 22 000,00 грн. з урахуванням п. 3.5 договору, з якого слідує, що сплата відсотків за перший день користування кредитом, що нараховані за період, зазначений у п. 1.6 договору, здійснюється позичальникомв день отримання кредиту. Для сплати цих відсотків кредитор надає позичальнику кредит. З метою оплати відсотків за перший день користування кредитом, позичальник доручає кредитору утримати суму зазначених відсотків з суми кредиту.

Додатком № 1 до договору кредиту визначено графік платежів, згідно якого сторони визначили кількість платежів 36, періодичність платежів кожні 30 днів, сума платежу встановлено у розмірі - 2130,00 грн., за останній платіж 942,79 грн.

30.06.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-06/2021, відповідно умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 233581 від 07.02.2020, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та боржником ОСОБА_1

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 233581 від 07.02.2020.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на день подання позову загальний розмір заборгованості, згідно розрахунку заборгованості, становить 63 271,26 грн., з яких: 19 879,80,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 42 095,19 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 1296,27,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.

Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами з даними про застосування електронного одноразового ідентифікатора, довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» № 2504_40 від 16.01.2023, з якої слідує, що 07.02.2020 о 15:50:49 було здійснено зарахування коштів у сумі 22 000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором..

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались.

З дослідженої судом інформації за укладеним договором слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість в сумі 63 271,26 грн., з яких: 19 879,80,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 42 095,19 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 1296,27,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути заявлену учасником та обґрунтовану поданими доказами суму заборгованості.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги, укладений 02.09.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не є адвокатом, понесені стороною позивача можливі витрати на оплату послуг відповідної особи не підлягають до стягнення в порядку відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечникова, 3, офіс 306), заборгованість за договором від 07.02.2020 в сумі 63 271,26 грн., з яких: 19 879,80,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 42 095,19 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 1296,27,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

У стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрат на правову допомогу, - відмовити.

Рішення можебути оскарженедо Житомирськогоапеляційного судушляхом поданняапеляційної скаргипротягом тридцятиднів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.М. Лєдньов