Справа № 183/3951/17
№ 2/183/589/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

представника позивача Миронової О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариси Петрівни про визнання недійсними та скасування витягів із спадкового реєстру та спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки,

в с т а н о в и в:

16.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсною та скасування спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки.

12.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариси Петрівни з позовом про визнання недійсними та скасування витягів із спадкового реєстру та спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки.

1.Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі ордеру № 290, виданого 02.08.2005 р. виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, вона та її чоловік ОСОБА_2 вселилися в житлове приміщення, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до Свідоцтва про право власності на житло серія НОМЕР_1 , виданого 10.04.2006 р. Меліоративною селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була передана у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність її, ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 .

Нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. 17.02.2009 р. заведено спадкову справу № 112/2009 за заявою громадянки російської федерації ОСОБА_3 про прийняття спадщини після громадянина російської федерації ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нотаріусом було сфальсифіковано факт наявності заповіту ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в с. Невон, Усть-Ілімського району, Іркутської області, російської федерації на нерухоме майно, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , також, було сфальсифіковано факт наявності права власності ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на зазначену квартиру.

У спадковій справі нотаріусом сформовано Витяг зі Спадкового реєстру № 18609759 від 17.02.2009, у якому державним нотаріусом використано у якості підстави для відкриття спадкової справи № 112/2009, реєстрацію заповіту іншої фізичної особи і на інше майно, посвідченого 22.12.1989 р. Конотопською районною державною нотаріальною конторою Сумської області.

У спадковій справі нотаріусом також сформовано Витяг зі Спадкового реєстру № 18609723 від 17.02.2009, відповідно до якого не визначено дату і місце народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невірно зазначена дата смерті останнього.

Позивач ОСОБА_1 у позові посилається на те, що працівниками Новомосковської районної державної нотаріальної контори, з метою особистого збагачення, без подання громадянкою російської федерації ОСОБА_3 необхідних для вчинення нотаріальних дій документів, було незаконно заведено спадкову справу № 112/2009 від 17.02.2009 р. щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ігноруючи рішення реєстратора Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про відмову ОСОБА_3 у видачі Витягу з Реєстру прав власності, державний нотаріус Крутько Л.П., перевищуючі свої повноваження, самовільно визнала ОСОБА_4 власником нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Щоб приховати свої неправомірні нотаріальні дії, державним нотаріусом на запит суду у цивільній справі № 2-2944/11 не була надана спадкова справа, на надано довідку № 2063/01-16 від 18.11.2011, якою посвідчила суду право на спадщину громадянки росії ОСОБА_3 на спірне нерухоме майно та повідомила суд про відкриття спадкової справи № 112/2009, чим забезпечила останній трирічний строк позовної давності.

Внаслідок злочинних дій державного нотаріуса Крутько Л.П., її у 2012 році судом позбавлено право власності на квартиру, а у 2015 р. права на проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 зазначила у позові, що вона зверталася до нотаріуса Крутько Л.П. з клопотанням про скасування спадкової справи № 112/2009 від 17.02.2009 р. та довідки № 2063/01-16 від 18.11.2011, але листом № 1155/02-17 від 01.07.2017 Новомосковська районна державна нотаріальна контора відмовила у задоволенні клопотання.

Таким чином, державний нотаріус Крутько Л.П. продовжує приховувати скоєний нею особисто злочин службовий підлог, у зв`язку з чим, вона змушена звертатися до суду

У зв`язку з наведеним, у позовній заяві ОСОБА_1 просила суд:

-визнати недійсним та скасувати Витяг зі Спадкового реєстру № 18609723 від 17.02.2009;

-визнати недійсним та скасувати Витяг зі Спадкового реєстру № 18609759 від 17.02.2009;

-визнати недійсною та скасувати спадкову справу № 112/2009 від 17.02.2009 р. Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за заявою про прийняття та видачу спадини за законом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсною та скасувати довідку № 2063/01-16 від 18.11.2011 Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на ім`я судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельниченка С.П. у справі № 2944/11.

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

20.12.2017 р. відповідач, державний нотаріус Другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариса Петрівна звернулася до суду з запереченням на позов, у якому посилається на те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки нотаріус або нотаріальна контора не можуть виступати у якості відповідачів у справах, оскільки, у відповідності до законодавства України, ту чи іншу нотаріальну дію або нотаріальний акт можуть бути оскаржені у встановленому законодавством порядку.

Право на звернення до суду із позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні) стосовно яких вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто, особи, які безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі.

Особи, які не брали участь у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акту, але не до нотаріуса, а до інших суб`єктів спірних матеріальних правовідносин.

Зазначені права визначені частиною 2 статті 50 Закону «Про нотаріат», у відповідності до якої право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта, має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Статтею 34 Закону «Про нотаріат» встановлений перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси. Заведення нотаріусом спадкової справи та надання відповідей на запити інших установ не входить до зазначеного переліку, тобто, не є нотаріальною дією, та не можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законодавством для оскарження нотаріальних дій.

Крім того, ОСОБА_1 зверталася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з аналогічною позовної заявою, за результатами розгляду якої 23.06.2016 р. судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову з приводжу спору між тими самими сторонами, про той же предмет спору і з тих же самих підстав.

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.

16.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсною та скасування спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки.

Ухвалою суду від 17.08.2017 відкрите провадження у справі.

12.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариси Петрівни з позовом про визнання недійсним та скасування витягів із спадкового реєстру та спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

У зв`язку з перейменуванням юридичної особи, уточнене місце роботи державного нотаріуса - державний нотаріус Другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариси Петрівни

Відповідно до Закону України від 26.02.2025 року № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів" 29 квітня 2025 року було змінено назву Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Таким чином, судом розглядатися позовні вимоги ОСОБА_1 до державного нотаріуса Другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариси Петрівни про визнання недійсними та скасування витягів із спадкового реєстру та спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки

4.Судовий розгляд

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Миронова О.Д. підтримала позов у повному обсязі, посилалася на підстави та обставини звернення до суду, викладені у заяві, просила суд задовольнити вимоги позивача.

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 290, виданого 02.08.2005 р. виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 вселилися в житлове приміщення, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до Свідоцтва про оправо власності на житло серія НОМЕР_1 , виданого 10.04.2006 р. Меліоративною селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була передана у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 .

Встановлено, що державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. 17.02.2009 р. заведено спадкову справу № 112/2009 за заявою громадянки російської федерації ОСОБА_3 про прийняття спадщини після громадянина російської федерації ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.02.2009 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. сформовано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18609723 від 17.02.2009.

17.02.2009 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. сформовано Витяг зі Спадкового реєстру спадкових справ № 18609759.

18.11.2011 завідувачкою Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. на ім`я судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельниченка С.П. у справі № 2944/11 направлено довідку № 2063/01-16, відповідно до якої зазначається, що на виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011, Новомосковська районна державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу № 112/2009. Із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_3 , яка мешкає: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що 14.08.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 2-2944/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання недійсними та скасування рішення, розпорядження і свідоцтва та визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Згідно рішення суду від 14.08.2012, судом:

-позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання недійсними та скасування рішення, розпорядження та свідоцтва та визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково;

-визнано незаконним та скасуване рішення Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 67 від 14 травня 2005 року «Про надання житла жителям селища смт. Меліоративне» в частині надання трикімнатної квартири загальною площею 64 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м. зав адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

-визнано незаконним та скасуване розпорядження голови Меліоративненської селищної ради Новомосковського району, як органу приватизації, за № 81 від 10 квітня 2006 року згідно якого квартира АДРЕСА_3 передана у приватну власність ОСОБА_1 .

-визнане недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 10 квітня 2006 року Меліоративненською селищною радою Новомосковського району згідно якого квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

-в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності недійсним відмовлено.

Згідно до встановлених судом обставин, підставою задоволення позовних вимог ОСОБА_3 стало встановлення судом того, що 10 травня 1995 року Меліоративненською селищною радою було видано свідоцтво про право власності на житло згідно якого квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , вказане свідоцтво було зареєстровано в Новомосковському БТІ про що мається відмітка в ньому з печаткою БТІ.

Суд прийшов до висновку, що видача в наступному виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області ордеру № 290, від 02.08.2005 р., відповідно до якого ОСОБА_1 вселилися в житлове приміщення, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оформлення та видача Свідоцтва про право власності на житло серія НОМЕР_1 , виданого 10.04.2006 р. Меліоративною селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області, про передачу спірного житла у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушує права спадкоємця ОСОБА_3 .

Крім того, 23.06.2016 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 183/2365/15 за позовом ОСОБА_5 до нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П., 3-і особи: ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , про визнання недійсною та протиправною нотаріальну дію визнання неправомірним та скасування нотаріального акту,

Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 .

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2016 р. рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 у справі № 183/2365/15 змінене в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Суд апеляційної інстанції у рішенні від 15.09.2016 р. зазначив, що з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкова справа заведена 17.02.2009 у зв`язку з надходженням доручення Міністерства юстиції України за супровідним листом Головного управління юстиції Дніпропетровської області щодо направлення за належністю заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 для вжиття відповідних заходів.

Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси. Такі дії, як заведення нотаріусом спадкової справи, надання відповіді на запити інших установ у даному переліку відсутні, тобто, обставини, які оскаржує позивачка не відносяться до нотаріальних дій.

Таким чином, саме з огляду на те, що позивачкою оскаржуються наведені вище дії нотаріуса, які не відносяться до нотаріальних дій, актів, які оскаржуються у передбаченому законом порядку, у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1 Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6.2 Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

6.3 У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦПК України визначено, що,

1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ст. 319 ЦК України,

1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами ст. 328 ЦК України визначено, що 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

6.4 Згідно приписів ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України,

1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

2. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У відповідності до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

6.5 Статтею 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 34 Закону «Про нотаріат» встановлений перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси.

Станом на 2009 рік (рік заведення спадкової справи), вчинення нотаріальних дій нотаріусами України було регламентовано Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом від 03.03.2004 № 20/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882.

У відповідності до п. 195 зазначеної Інструкції, на підставі заяви заінтересованої особи про відкриття спадщини нотаріус заводить спадкову справу.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

7.Висновки суду.

Як зазначалося вище, позивач просила суд визнати недійсним та скасувати Витяг зі Спадкового реєстру № 18609723 від 17.02.2009; визнати недійсним та скасувати Витяг зі Спадкового реєстру № 18609759 від 17.02.2009; визнати недійсною та скасувати спадкову справу № 112/2009 від 17.02.2009 р. Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за заявою про прийняття та видачу спадини за законом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсною та скасувати довідку № 2063/01-16 від 18.11.2011 Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на ім`я судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельниченка С.П. у справі № 2944/11.

У той же час, статтею 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси.

Такі дії, як заведення нотаріусом спадкової справи, надання відповіді на запити інших установ у даному переліку відсутні, тобто, обставини, які оскаржує позивачка не відносяться до нотаріальних дій.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, саме з огляду на те, що позивачкою оскаржуються наведені вище дії нотаріуса, які не відносяться до нотаріальних дій, актів, які оскаржуються у передбаченому законом порядку, відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того, звертає увагу на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 3 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача

Так, з попередніх рішень судів за позовами позивача ОСОБА_1 , які наведені у цьому судовому рішенні, з мотивів та підстав пред`явлення ОСОБА_1 позову, який розглядається судом, вбачається, що позивач фактично намагається довести своє право на нерухоме майно, квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка перейшла у власність до ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене, зазначений спір необхідно розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача, у тому числі на нерухоме майно іншою особою,

Зміст і характер правовідносин між учасниками справи та встановлені судом обставини свідчать про те, що спір у позивача виник саме з ОСОБА_3 щодо права власності на квартиру, у той же час, позивачем ОСОБА_1 не пред`являлося позовних вимог до ОСОБА_3 , як власника нерухомого майна.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані та у задоволенні позову належить відмовити.

9. Судові витрати

Вирішуючи питання в частині розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволення позову, судові витрати належить покласти на позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до державного нотаріуса Другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариси Петрівни про визнання недійсними та скасування витягів із спадкового реєстру та спадкової справи, визнання недійсною та скасування довідки відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: державний нотаріус Другої Самарівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Лариса Петрівна, місце здійснення нотаріальної діяльності за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, площа Героїв, 1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду проголошено 05 вересня 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький