Справа № 493/1119/25
Провадження № 2/493/692/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Волошина І.С.

секретаря судового засідання Доскоч А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області, за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2025 року адвокат Бузовський О.І. від імені позивача ОСОБА_1 в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний Суд» звернувся до Балтського районного суду Одеської області із позовною заявою до Балтської міської ради Одеської області, за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до договору міни від 02.03.1995 року ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 стали власниками житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За кожним з них, згідно з цим договором, було зареєстровано право власності на 1/4 частку даного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно 1/4 частки зазначеного вище будинку з господарськими спорудами. Дружина померлого ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши відповідну заяву до Кодимської державної нотаріальної контори в м. Кодима Одеської області. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовились.

Після прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 не завершила оформлення спадщини на своє ім`я, але прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 спадкове майно (житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) розподілилось наступним чином: 1/2 частка домоволодіння належала ОСОБА_4 та по 1/4 часток домоволодіння належали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на підставі рішення Балтської міської ради Одеської області № 370-VII від 18.11.2016 року набули право спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :02:006:0685, загальною площею 0,0833 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і є присадибною ділянкою будинку з господарськими спорудами, який вже перебував у їх власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: 1/2 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; частку у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки кадастровий номер: :02:006:0685 загальною площею 0,0833 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась. Позивачка ОСОБА_9 , звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова мотивована тим, що кількість співвласників на житловий будинок не співпадає з кількістю співвласників на присадибну земельну ділянку.

Таким чином, враховуючи, що присадибна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності 3-х осіб, частки яких є рівними, на думку позивача ОСОБА_4 належала 1/3 частка у праві спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку кадастровий номер: :02:006:0685 загальною площею 0,0833 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно 2/3 частки присадибної земельної ділянки належить позивачу ОСОБА_10 та третій особі ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке належало її матері ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами та частку у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки кадастровий номер: :02:006:0685 загальною площею 0,0833 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалами від 27.06.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Балтського районного суду від 08.09.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 , позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Балтської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_12 25.08.1971 року уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис №598, та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.08.1971 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.02.1974 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 06.08.1994 року ОСОБА_14 та ОСОБА_5 06.08.1994 року уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис №812, та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_15 ».

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28.02.1980 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 22.08.2003 року ОСОБА_16 та ОСОБА_6 22.08.2003 року одружились, про що було зроблено актовий запис №768, та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_17 ».

З копії договору міни від 02.03.1995 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №767, вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали власниками житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За кожним з них, згідно з цим договором, було зареєстровано право власності на 1/4 частку даного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 04.05.1999 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії спільної заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідченої 24.09.1999 року приватним нотаріусом за зареєстрованої в реєстрі за №1422, вбачається, що доньки відмовилися від належної їм спадщини після смерті свого батька на користь своєї матері ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 не завершила оформлення спадщини після смерті чоловіка.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (норми якого діяли на момент відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України (2004 р.) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії рішення Балтської міської ради Одеської області від 18.11.2016 року №370-VІІ про затвердження проектів землеустрою та технічної документації щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам Балтської об`єднаної територіальної громади вирішено затвердити проект землеустрою шодо надання земельної ділянки у спільну сумісну власність із земель житлової та громадської забудови (присадибна ділянка), із земель сільськогосподарського призначення: загальною площею 0,0833га, в т.ч.: 0,0833га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:006:0685), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та передати її у спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №77034476 від 26.12.2016 року земельна ділянка, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0833 га, кадастровий номер :02:006:0685, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 07.10.2024 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку та частки у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :02:006:0685, загальною площею 0,0833 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З оглянутої судом копії спадкової справи №306/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що надійшла на адресу суду від Приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П., вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна після спадкодавця ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склала.

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 22.05.2025 року ФОП « ОСОБА_18 », загальна площа земельної ділянки 833 кв.м., забудована 128 кв.м., що складається з житлового будинку (літера «А»); веранди (літера «а»); ганку (№2); сараю (літера «Б»); погрібу (літера «б»); сараю (літера «В»); убиральні (літера «Г»); літнього душу (літера «Д»); огорожі (№3); хвіртки (№4); воріт (№5); вимощення (№1).

Згідно копії довідки від 22.02.2025 року №155, виданої ОСОБА_1 з метою успадкування 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в АДРЕСА_1 , вбачається, що на підставі договору міни від 02.03.1995 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою, р-р №767, власниками є ОСОБА_3 1/4 частка, ОСОБА_4 1/4 частка, ОСОБА_19 1/4 частка, ОСОБА_20 1/4 частка.

Як вбачається з копії листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. від 07.04.2025 року №248/02-14 видати свідоцтво про право на спадщину на частку успадкованого майна житлового будинку та присадибної земельної ділянки ( кадастровий номер :02:006:0685) не є можливим так як кількість співвласників на житловий будинок не співпадає з кількістю співвласників на присадибну ділянку, що не відповідає діючому законодавству. Через те, що згода не може бути досягнена через смерть одного (або двох) із учасників спільної сумісної власності, а нотаріус не уповноважений законодавством здійснювати виділ частки в натурі, позивачу рекомендується звернутися до суду для вирішення питання виділу частки спадкодавця на земельну ділянку та оформлення належної їй частки у спадщині на житловий будинок та земельну ділянку після смерті її матері ОСОБА_4 .

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦК України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та відповідно звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу положень ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Тобто, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

За змістом ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

У п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зокрема вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Зі змісту ст.370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

Таким чином, враховуючи, що присадибна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності трьох осіб, частки яких є рівними, то ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_21 належали по 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку, кадастровий номер :02:006:0685, загальною площею 0,0833 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, покійна ОСОБА_4 у встановленому законом порядку та строк прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , яка складається із 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином ставши власником 1/2 частки вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями, а згодом і 1/3 частки у праві спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0685, загальною площею 0,0833 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Сам по собі факт того, що кількість співвласників на житловий будинок не співпадає з кількістю співвласників на присадибну ділянку, а також відсутність у спадкодавця ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , не є перешкодою для реалізації ОСОБА_1 права на прийняття спадщини після смерті матері, оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права, при цьому остання має право на спадкування житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки, оскільки вони входять до складу спадщини після померлої ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області, за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на спадкове майно, а саме на:

- 1/2 частку житлового будинку (загальна площа 57,6 кв.м, житлова площа 36,3 кв.м.) з господарськими спорудами, що складається з житлового будинку (літера «А»); веранди (літера «а»); ганку (№2); сараю (літера «Б»); погрібу (літера «б»); сараю (літера «В»); убиральні (літера «Г»); літнього душу (літера «Д»); огорожі (№3); хвіртки (№4); воріт (№5); вимощення (№1); що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- 1/3 частку у спільному сумісному майні, а саме присадибної земельної ділянки, кадастровий номер: :02:006:0685, загальною площею 0,0833 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сил и після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 16.10.2025 року.

СУДДЯ