Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2127/25

Номер провадження 2/348/1381/25

09 жовтня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань О.Р.Боєчко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

У с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , яка за часів свого життя заповіла належне їй домоволодіння АДРЕСА_1 , позивачу. 20 серпня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Надвірнянського нотаріального округу Кузнєцової Н.М. із заявою про прийняття спадщини та з`ясувала, що спадкова справа після смерті моєї баби не заводилась, тобто ніхто із спадкоємців ні за заповітом, ні за законом не звертався із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус на її заяву теж не змогла завести спадкову справу у зв`язку з непідтвердженням факту прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. Причиною несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, є те, що вона не проживала спільно зі спадкодавицею, не мала спільного побуту, не знала, що включена до заповіту і дізналася про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини. Оскільки ніхто зі спадкоємців спадщину не приймав, до нотаріуса із заявою не звертався, не повідомляв про відкриття спадщини, то відповідно нотаріус не міг повідомити її про наявність заповіту на її ім`я. Позивач проживає в іншій області, її батьки живуть за кордоном, а тому вона не часто буває у селі Пасічна, в будинку бабусі після її смерті ніхто не проживає. В серпні 2025 року вона приїхала на роковини смерті бабусі і, впорядковуючи в будинку, серед документів знайшла заповіт. Таким чином вона дізналася, що має право на спадкування. Оскільки позивачем пропущений строк прийняття спадщини з поважних причин, вона просив визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволенні позову не заперечував.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , одна (а.с.17).

На день смерті ОСОБА_2 в шлюбі не перебувала, її чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 по лінії батька, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (батька позивача) (а.с. 34,39), свідоцтвом про народження позивача (а.с.6) та свідоцтвом про шлюб (щодо зміни прізвища позивача) (а.с.5).

Батько позивача ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.38).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8-10).

За часів життя ОСОБА_2 30.07.2019 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу, яким належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; належне їй домоволодіння АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).

Приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнецовою Н.М. листом від 20.08.2025 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість відкриття спадкової справи, оскільки вона не підтвердила факт прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини (а.с.12).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 178195890, власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0077 зазначена ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 134664049, житловий будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а.с.18).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) та від 17 лютого 2022 року у справі №953/15603/20 (провадження № 61-12451св21).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20).

Водночас, у справі № 686/5757/23 26.06.2024 Велика Палата Верховного Суду прийшла до такого висновку: необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнім днем визначеного законом строку для прийняття спадщини є 09.01.2015.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини 20.08.2025, тобто, пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше семи місяців, що не є тривалим проміжком часу.

Верховний Суд у своїй постанові від 17 лютого 2022 року у справі № 953/15603/20 (провадження № 61-12451св21) звертає увагу на те, що при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає саме необізнаність про існування заповіту.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необізнаність про існування заповіту спадкоємця не першої черги, якою є позивач, та яка не проживала разом із спадкодавцем, і при наявності живих спадкоємців першої черги, які в передбачений законом строк не прийняли спадщину, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У зв`язку із чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 15, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 206 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: Гандзюк Ірина Романівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 571 від 28.09.2006, адреса: вул. Комунальна, 10 м. Надвірна Івано-Франківської області.

Відповідач: Пасічнянська сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, , місцезнаходження юридичної особи: вул. Софії Галечко, 127 с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко