ПОСТАНОВА

Іменем України

14 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 386/134/24

провадження № 22-ц/4809/788/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач), судді - Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач - Агрофірма «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за оренду земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року (суддя Запорожець О. М.).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024р представник ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області суду з позовною вимогою до Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за оренду земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки, просить:

-стягнути з Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 64 127,55 грн заборгованість за орендною платою за користування земельною ділянкою відповідачем, кошти в сумі 7795,35 грн - інфляційні втрати; кошти в сумі 27509,95 грн - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ;

-розірвати договір оренди землі, укладений 08.04.2019 року між ОСОБА_3 та Агрофірмою «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю. Стягнути з відповідача понесені витрати при зверненні до суду.

В обґрунтування звернення вказує, що 08 квітня 2019 року між ОСОБА_3 та Агрофірмою «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю було укладено договір оренди землі.

Відповідно до договору: п. 1.1. орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Договір діє до 31 грудня 2029 року. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 19 158,50 грн за один повний рік користування земельною ділянкою.

За згодою сторін розмір орендної плати за перший (2019) рік користування збільшується на 24 844,72 грн та становить 44 003,22 грн за повний рік користування земельною ділянкою. Починаючи з 2020 р та всі наступні роки оренди, орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у розмірі передбаченому абзацом першим даного пункту договору; п. 4.2 орендна плата за користуванням об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі або поштовим переказом; п. 4.6 разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення платежу.

15 січня 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 08.04.2019 року, відповідно до якої: внесено зміни до розділу 4 договору оренди, виклавши п. 4.1. в наступній редакції: орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 21375,85 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою».

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Спадкоємцем за заповітом майна померлої, а саме земельної ділянки площею 4,3543 га, кадастровий номер :02:000:0655, яка розташована на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області є онук померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.12.2020 р. тож всі права та обов`язки по договору оренди землі перейшли до останнього. ОСОБА_5 у березні 2021 року змінив прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 ». Розпорядженням Голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 18 травня 2016 р №113-р призначено опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В інтересах спадкоємця, адвокатом здійснений запит до товариства з метою повідомити про зміну власника та отримати інформацію та підтвердження отриманням попереднім власником орендної плати.

10.02.2021 року опікуном ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення повідомлено агрофірму «Хлібороб» про вступ неповнолітнього в спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0655 та надані підтверджуючі документи.

Повідомлення залишилось без реагування сторони відповідача.

Після застосування засобів реагування, адміністративного провадження відносно ОСОБА_8 керівника Агрофірми за ч.5 ст. 212-3 КУпАП, на адвокатський запит отримано інформацію щодо виплат власнику ОСОБА_3 .

Так, здійснено поштовий переказ коштів у 2019 році на загальну суму 46 267,77 грн. Однак згідно умов договору за 268 днів оренди в 2019 році Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ мало сплатити 32 309,21 грн, без податків - 26 008,9 грн. У 2020 році за 97 днів оренди 11 693,35 грн та за 268 днів 15695,14 грн, без податків 22 047,74 грн. За 2019-2020р сплачено орендної плати 59 697,70 грн. У 2020 р виплат не було, так як за 2020 рік виплачено авансом у 2019 році.

Орендну плату за 2021 - 2023 роки, період набуття власності ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_2 ), жодної виплати не здійснено.

Сума боргу по орендній платі 2021-2023 роки становить: 64 127,55 грн інфляційні втрати: 7 795,35 грн, пеня (подвійна облікова ставка НБУ) 27509,95 грн.

Підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є саме систематична несплата орендної плати. Як встановлено, відповідачем не здійснено оплату за 2021, 2022, 2023 роки як самої орендної плати, так і нарахувань індексації, що є істотним порушенням умов договору.

Відзив на позовну заяву

Представник відповідача Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, подав відзив, в якому не визнав позовні вимоги.

Зазначив, що 22 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Кочубій» укладено договір № 339 оренди землі, за яким ТОВ «Агрофірма «Кочубій» в оренду передавалась земельна ділянка площею 4,35 га, з кадастровим номером :02:000:0655, яка знаходиться на території Кальниболотської сільської ради і належить на праві власності орендодавцю згідно державного акту РІ №322958.

Згідно п. 8 договір укладено на 10 років та проведено його державну реєстрацію у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії центру ДЗК 06.04.2006 р. за № 334.

05 вересня 2007 року між орендодавцем та ТОВ «Агрофірма «Кочубій» укладений додатковий договір № 1, відповідно до якого сторони погодились змінити строк дії договору та визначити його дію протягом 15 років.

У 2018 року засновниками ТОВ «Агрофірма «Кочубій» прийнято рішення про реорганізацію товариства шляхом приєднання до Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ.

31 жовтня 2018 року ТОВ «Агрофірма «Кочубій», у зв`язку з розпочатою процедурою приєднання до Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ передало останньому, як своєму правонаступнику все майно, усі права та зобов`язання.

Фактично розпорядником майна ТОВ «Агрофірми «Кочубій» стала Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ, в тому числі що стосується зобов`язань по укладеним договорам з ОСОБА_3

08 квітня 2019 року з ОСОБА_3 підписана угода про дострокове припинення договору оренди від 2005 року за №339 з ТОВ «Агрофірма «Кочубій». Того ж дня укладений договір № б/н оренди землі на цю ж земельну ділянку, площею 4,3543 га кадастровий номер :02:000:0655 з визначенням підприємства-правонаступника - агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ. Державна реєстрація правочину була проведена 19.11.2019 року.

ОСОБА_3 звернулась із заявою до ТОВ «Агрофірма «Кочубій» із проханням виплатити авансом орендну плату за 2019 рік. Орендну плату за 2018 рік нею було отримано у березні 2018 року. 30 жовтня 2018 року орендодавцю виплачено 30 845,18 грн шляхом направлення грошового переказу через AT «Укрпошта». У Товариства відсутній оригінал списку згрупованих поштових переказів, у зв`язку з закінченням часу його зберігання.

У примітках зазначено, що сума переказу складається із орендної плати на 2019 рік по договору б/н від 22.12.2005 та орендної плати на 2019 рік по договору № 339 від 28.12.2005.

Оскільки 31 жовтня 2018 року ТОВ «Агрофірма «Кочубій» через процедуру реорганізації шляхом приєднання до Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ передало останньому, як своєму правонаступнику все майно, усі права та зобов`язання, в передавальному акті зазначено також наявну поточну заборгованість ОСОБА_3 перед ТОВ «Агрофірма «Кочубій» у розмірі 38 317 грн з розрахунку по 19 158, 50 грн за виплачену орендну плату на 2019 р по двом договорах оренди землі. ОСОБА_3 мала у власності дві земельні ділянки, які орендувало ТОВ «Агрофірма «Кочубій».

У квітні 2019 році ОСОБА_3 знову звернулася до правонаступника Агрофірми «Хлібороб» у формі ТОВ з проханням виплатити їй наперед орендну плату.

Враховуючи наявну процедуру реорганізації ТОВ «Агрофірма «Кочубій» та домовленості по зміні сторони користувача в орендних відносинах, сторони, маючи чіткі взаємні домовленості про майбутню співпрацю щодо користування земельними ділянками, погодило та виплатило орендну плату авансом.

Наявну заборгованість ОСОБА_3 перед товариством (дебіторську заборгованість Товариства), сторонами було домовлено врахувати в рахунок виплат по новому договору від 2019 року, так як природа розрахунків залишилася незмінна.

За п. 4.1. Договору визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 19 158,50 грн за один повний рік користування земельною ділянкою.

Таким чином, за домовленістю сторін (у зв`язку з достроковим припиненням договору оренди з ТОВ «Агрофірма «Кочубій»), вказану суму отриманих авансом коштів ОСОБА_3 по договору № 339 від 22.12.2005 р. в сумі 19158,5 грн, (з яких податки та збори - 3 735,91 грн) було зараховано при розрахунку із ОСОБА_3 за договором № б/н від 08.04.2019 року з Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ, що узгоджується із умовами Договору.

Пунктом 4.1 договору від 2019 р. сторони визначили, що за згодою сторін розмір орендної плати за перший (2019) рік користування збільшується на 24 844,72 грн та становить 44 003,02 грн за повний рік користування земельною ділянкою.

Відповідно, 11 квітня 2019 року Агрофірма «Хлібороб» у формі ТОВ виплатило через касу підприємства ОСОБА_3 орендну плату за 2019 рік у розмірі 24 844,72 грн (з яких податки та збори - 4 844,72 грн.).

Загальна сума орендної плати за 2019 рік у розмірі 44 003,22 грн складалася з двох сум: сума орендної плати за 2019 р в розмірі 19 158,50 грн, що була нарахована ОСОБА_3 авансом в 2018 році; сума орендної плати в розмірі 24 844,72 грн, що була нарахована гр. ОСОБА_3 11.04.2019 року та видана через касу товариства.

18 квітня 2019 року товариством виплачено орендодавцю орендну плату авансом за 2020 та 2021 р.

Після вирахування податків та зборів ОСОБА_3 , виплачено 30 845 грн шляхом направлення грошового переказу через АТ «Укрпошта» (по 19158,50 грн за рік з податками та зборами) по 15 422,59 грн - після вирахування податків і зборів.

27 червня 2019 року Товариством виплачено орендодавцю орендну плату авансом за 2022 рік. Після вирахування податків виплачено 15 422,59 грн шляхом направлення грошового переказу через АТ «Укрпошта» (19158,50 грн за рік з податками).

Договором визначено, що починаючи з 2020 року та за всі наступні роки оренди (до закінчення строку дії договору оренди землі) орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у розмірі, передбаченому абзацом першим даного пункту договору. Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди, починаючи з 2020 року, здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). Коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується до суми орендної плати, визначеної в першому абзаці п. 4.1. даного договору, станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). В разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, розмір фактично виплаченої орендної плати за такі роки в майбутньому не індексується.

Таким чином відповідачем, станом на червень 2019 року у повній мірі виконано умови договору оренди щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0655 та виплачено належну ОСОБА_3 орендну плату за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки.

У січні 2020 року між сторонами договору було укладено додаткову угоду, відповідно до якої внесено зміни до договору, погоджено збільшити розмір орендної плати до 21 375,85 грн за один повний рік користування земельною ділянкою.

У зв`язку зі смертю орендодавця в травні 2020 року та відсутності відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку та платіжних реквізитів спадкоємця, товариством акумульовано кошти, що належать до виплати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0655 за 2023 рік, а також різницю між нарахованими та виплаченими з податками та зборами сум за 2021-2022 роки.

У заяві ОСОБА_1 , не було зазначено даних про реєстрацію права власності, платіжних реквізитів куди можливо здійснювати перерахунок належних останньому коштів, а також у заяві не йшлося про необхідність надання ОСОБА_1 (опікуну) відповіді на заяву та/чи про перерахування орендної плати на будь-який рахунок. Відтак, заява від ОСОБА_1 , датована 10 лютого 2021 року, у якій повідомлялось про набуття ОСОБА_2 у спадок земельну ділянку площею 4,3543 га, кадастровий номер :02:000:0655 не може вважатись належним повідомленням Товариства про зміну власника земельної ділянки, в розумінні ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 148-1 Земельного кодексу України.

Товариство не погоджується із наданим позивачем розрахунком.

Оскільки орендна плата ОСОБА_3 виплачувалась авансом у 2019 році, товариство вважає доведеним факт належної виплати орендодавцю орендної плати за 2019-2022 роки.

Оскільки з боку товариства відсутня систематична несплата орендної плати, відсутня і підстава для припинення/розірвання права користування Товариством земельною ділянкою, у зв`язку з систематичною невиплатою орендної плати.

Судове рішення

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року стягнуто з Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_2 заборгованість за орендною платою в розмірі 64 127,55 гр, інфляційні витрати в розмірі 7 795,35 грн, пеню в розмірі 27 509,95 грн, загальне стягнення 99432 грн. 85 коп.

Розірваний договір оренди земельної ділянки укладений 08 квітня 2019 року між ОСОБА_3 та Агрофірмою «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, що був зареєстрований державним реєстратором Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області 13.11.2019 року ОСОБА_9 . Стягнуто з Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

Додатковим рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2025 року заяву адвоката Терехова Миколи Сергійовича про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за оренду земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити повністю. Стягнуто з Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_1 витрати понесенні на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, Агрофірма «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю подала апеляційну скаргу, якою просить: скасувати рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2025 р у справі № 286/134/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вважає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам законодавства, а тому рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.

18 квітня 2019 року Товариством виплачено орендодавцю орендну плату авансом за 2020 та 2021 р. Після вирахування податків та зборів ОСОБА_3 отримала 30 845,18 грн шляхом направлення грошового переказу через АТ «Укрпошта» (по 19 158,50 грн за рік з податками та зборами), по 15 422,59 грн - після вирахування податків і зборів, докази надані.

27 червня 2019 року Товариством виплачено орендодавцю орендну плату авансом за 2022 р, після вирахування податків виплачено 15 422,59 грн шляхом направлення грошового переказу через АТ «Укрпошта» (19 158,50 грн за рік з податками), докази надані.

Відповідачем станом на червень 2019р у повній мірі виконав умови Договору оренди земельної ділянки площею 4,3543 га кадастровий номер :02:000:0655 та виплачено належну ОСОБА_3 орендну плату за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки.

Кошти (розмір яких повністю відповідає умовам Договору) були направлені орендодавцю шляхом направлення поштових переказів оператору поштового зв`язку «Укрпошта» і виплачені особисто, на підприємство не повертались, а власник за життя жодним чином не спростовувала їх отримання.

Судом першої інстанції було оглянуто оригінали первинних документів на підтвердження доказів сплати (та отримання Орендодавцем) орендної плати за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки в повному розмірі, жодним чином не спростовано їх дійсність чи факт здійснення даних платежів, проте з невідомих причин суд вважає їх непереконливими доказами сплати коштів орендодавцю і не бере до уваги.

Матеріалами справи доведено, що позивачем не було належним чином, у відповідності до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» та ч. З ст. 148-1 Земельного кодексу України повідомлено Товариство про набуття ним права власності на земельну ділянку.

Зокрема у заяві від ОСОБА_1 , датованій 10 лютого 2021 року, у якій повідомлялось про отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,3543 га, кадастровий номер :02:000:0655, не зазначено даних про реєстрацію права власності, платіжних реквізитів куди можливо здійснювати перерахунок належних останньому коштів, а також у заяві не йшлося про необхідність надання ОСОБА_1 (опікуну) відповіді на заяву та/чи про перерахування орендної плати на будь-який рахунок. Разом із цим, у заяві адресат просив звернути увагу, що в зв`язку зі зміною власника земельної ділянки, всі попередньо укладені договори з минулим власником нібито вже не є дійсними. Позивач не додав доказів надсилання даного листа рекомендованим листом з повідомленням про вручення, як то передбачено вимогами закону.

Відтак, Товариством виплачено орендну плату за 2019-2022 рр. авансовими платежами, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи; не можна вважати заборгованість штучно створену позивачем через відсутність фактичної можливості сплатити орендну плату спадкоємцю орендодавця, у зв`язку із невиконанням останнім, вимог законодавства; п. 4.6. Договору визначено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу.

Товариство під час судового розгляду неодноразово зазначало, що наміру ухилятись від сплати орендної плати не має, кошти, що належать до виплати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0655 за 2023 рік (наразі - в т.ч. за 2024 рік), а також різницю між нарахованими та виплаченими з податками та зборами сум за 2021-2022 роки, Товариством акумульовано.

Судом першої інстанції 03 лютого 2025 року постановлене додаткове рішення в справі, яким задоволено заяву адвоката Терехова М.С. про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Заява представника позивача подана до суду через електронний суд 31 січня 2025 року. Наступного робочого дня у понеділок, 03 лютого 2025 р. представник Товариства через електронний суд направила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (міститься в матеріалах справи).

Звертається увага суду на недоведеність реальних адвокатських витрат. Зокрема до заяви про долучення доказів щодо витрат на правничу допомогу було додано договір про надання правової допомогти №16/03/23 від 16 березня 2023 р, додаток № 1 до договору та акт виконаних робіт від 31 січня 2025 року. Однак не доведено, що між позивачем та представником дотримано домовленостей щодо оплати.

Суд не лише не взяв до уваги аргументи і доводи представника Товариства, але і вирішив питання до отримання судом клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, таким чином позбавивши сторону можливості висловити свої заперечення та надати докази.

Зазначені дії суду першої інстанції унеможливили реалізацію права Товариства доводити не співмірність витрат на правничу допомогу. Така поведінка суду першої інстанції вочевидь є порушенням права на справедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відзив на апеляційну скаргу

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Терехов Микола Сергійович подав відзив, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що усі доводи апелянта зводяться до того, що позивач (неповнолітній ОСОБА_2 ) не повідомив відповідача про свої права на спадкове майно, не надав необхідних реквізитів для виплати орендної плати тому вважає, що саме у зв`язку з цим слід відмовити в задоволенні позову.

У цій же справі 10.02.2021р опікуном дитини-сироти ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення повідомлено Агрофірму «Хлібороб» про вступ в спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0655 та надані підтверджуючі документи.

Такий лист відповідач отримав 15 лютого 2021р про, що сам зазначив в відповіді на перше питання заяви свідка.

Відповідач протягом строку вирішення питання щодо володіння позивачем, діяв недобросовісно.

У відповіді на адвокатський запит від 16.06.2021 р відповідач повідомив, що ОСОБА_2 не повідомляв Товариство про набуття ним права власності, оскільки відповідь на запит була неповною, через що директора Агрофірма «Хлібороб» ОСОБА_8 постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та винуватість останнього також підтверджено під час перевірки в апеляційному порядку Кропивницьким апеляційний судом.

Тільки після відповідних рішень судів, відповідач на запит адвоката Терехова М.С. листом від 01.11.2021р визнав, що ОСОБА_2 є спадкоємцем орендодавця ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 4.2. договору відповідач, якому було достеменно відомо про сторону договору не виконував свої зобов`язання належним чином, так як не запрошував ОСОБА_2 отримати кошти в касі підприємства чи поштовим переказом, при цьому будучи усвідомленим про адресу ОСОБА_2 та й контакти його представника, який з 2021 р вів листування щодо Договору.

У договорі не зазначено банківських реквізитів, а тому посилання відповідача, що йому не надали реквізити не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається з договору розрахунки відбувались виключно шляхом поштових направлень.

Відповідач до теперішнього часу не вжив жодних заходів для укладення додаткової угоди про заміну сторону договору, а замість цього намагається запевнити суд, що до теперішнього часу Товариству не відомо, що ОСОБА_2 є спадкоємцем.

Отримання ОСОБА_3 коштів нібито наперед, не заслуговує на увагу, оскільки якщо і були отримані то по іншому договору та в 2018 році (пізніше було виправлено відповідачем 2019 р.)

Договір, який наданий на вимогу суду із Благовіщенської сільської ради та договір, який знаходиться в розпорядженні відповідача мають суттєві відмінності.

У відомості на виплату грошей №ХБ3 від 11 квітня 2018 р, яка надана на адвокатський запит з листом відповідача від 01.11.2021 р відсутні будь-які виправлення в частині року за який здійснено виплата, а в цій же самій відомості, що надана суду із заявою свідка з`явився допис якого попередньо не було «за 2019 рік» «виправленому вірити головний бухгалтер ОСОБА_10 », цей допис з`явився під час розгляду справи по суті.

В договорі оренди землі від 08.04.2019 р. зазначений директор «ОСОБА_15» а в відомості за 2018 р. зазначений керівник ОСОБА_14, що не логічно оскільки така відомість в разі її видання в 2019 році мала бути підписана ОСОБА_15.

Відтак докази виплати ОСОБА_3 орендної плати наперед, до 2022 року є хибними, недостовірними та не заслуговують на увагу.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2025 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі визначено суддю Дьомич Л. М., склад колегії суддів - судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 24 березня 2025 року апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року залишено без руху. Запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду виправлену апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог процесуального закону; докази сплати (доплати) судового збору у сумі 0,60 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року.

Згідно з ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09 квітня 2025 року справу за апеляційною скаргою Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 00 хвилин 28 травня 2025 року.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 09 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про поновлення строку для подачі відзиву задоволено частково; продовжено ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , строк, встановлений в ухвалі Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2025 року, для подачі відзиву на апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року.

У судовому засіданні 28 травня 2025 року Кропивницьким апеляційним судом задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 11 години 30 хвилин 10 липня 2025 року.

10 липня 2025 року оголошено перерву до 11 години 00 хвилин 13 серпня 2025 року.

Згідно з ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 серпня 2025 року розгляд даної справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Терехова Миколи Сергійовича поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді Дьомич Л. М. та членів колегії з розгляду даної справи - суддів Дуковського О. Л., Письменного О. А., 13 серпня 2025 року слухання справи не відбулось.

Наступне судове засідання у даній справі призначено в Кропивницькому апеляційному суді на 12 годину 00 хвилин 02 жовтня 2025 року.

У встановленому процесуальним законом порядку учасників справи повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи.

Відповідачеві, представнику відповідача - адвокату Красноголовець О. П. та представнику позивача - адвокату Терехову М. С. судову повістку доставлено до електронного кабінету 02 вересня 2025 року (а.с. 9-11 т.3).

Поштове відправлення 585, вкладенням у яке була судова повістка про виклик позивача у судове засідання, повернулось до Кропивницького апеляційного суду 15 вересня 2025 року з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 12-13 т.3), що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є доказом належного інформування учасників справи про дату, час і місце розгляду справи.

У судовому засіданні 02 жовтня 2025 року апеляційний суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив, що проголошення судового рішення у справі відбудеться 14 жовтня 2025 року о 10 годині 30 хвилин.

Позиція сторін

У судовому засіданні 02 жовтня 2025 року в суді апеляційної інстанції, представники сторін підтримали свої правові позиції.

Представник апелянта Красноголовець О.П. підтримала доводи оскарження, наполягала на задоволенні мотивів оскарження.

Представник позивача, адвокат Терехов М.С. заперечував щодо доводів скарги, просив залишити незмінним оскаржене судове рішення.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Норми права застосовані судом

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Положеннями ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар, своєю чергою, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Крім того, згідно п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями частин 1, 3 та 4 ст. 1481 ЗК України (на яку посилається представник відповідача у відзиві, як на одну із підстав для відмови у задоволенні позову) визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих медіа місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки. Внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

У частинах 1, 2, 3 та 4 ст. 25 ЦК України зазначено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У ст. 242 ЦК України, законодавець закріпив, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Обставини встановлені судом

08 квітня 2019 року між ОСОБА_3 та Агрофірмою «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,35 га, кадастровий номер :02:000:0655.

Відповідно до п. 2.1 - в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,3500 га; п. 2.2 - кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0655; нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду становить 174168,14 грн. в цінах 01.01.2018 року; п. 3.1. - договір діє до 31.12.2029 року; п. 4.1 орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодження сторін у розмірі 19158,50 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою, що у відсотковому співвідношенні становить 11 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4 даного договору.

За згодою сторін розмір орендної плати за перший 2019 рік користування збільшується на 24 844,72 грн та становить 4 4003,22 грн за повний рік користування земельною ділянкою.

Починаючи з 2020 року та за всі наступні роки оренди (до закінчення строку дії договору оренди землі) орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у розмірі, передбаченому абзацом першим даного пункту договору. Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди, починаючи з 2020 року, здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/ нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше).

У разі виплати орендної плати авансом за наступні роки, розмір фактично виплаченої орендної плати за такі роки в майбутньому не індексується; п. 4.2 орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений у даному договорі або поштовим переказом.; п. 4.3. орендна плата виплачується орендарем у встановленому п. 4.1. цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового законодавства.; п. - 4.4. орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, в строк до 30 грудня поточного року користування; п. 4.6 - у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення платежу.; п 4.7 - орендар звільняється від відповідальності, передбаченої п. 4.6 цього договору у разі, коли порушення термінів сплати орендної плати з боку орендаря сталося внаслідок бездіяльності орендодавця (зокрема внаслідок нез`явлення орендодавця на підприємство орендаря з метою отримання орендної плати або умисного ухилення орендодавця від її отримання від орендаря.; п. 5.1 - земельна ділянка передається в оренду для ведення орендарем товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування товарної сільськогосподарської продукції).; п. 12.3 - дія договору припиняється за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.; п. 12.4 - розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.; п. 12.5 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.; п. 15.1 - цей договір набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором, виникає у орендаря з моменту державної реєстрації цього права /т.1 а.с 33-40/.

15 січня 2020 року між ОСОБА_3 та Агрофірмою «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю укладено додаткову угоду до договору оренди землі № від 08.04.2019 року, згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни та доповнення до п. 4.1 - орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 21375, 85 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою /т.1 а.с.41/.

Розпорядженням голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області №180-р від 10 липня 2015 року надано статус «дитина-сирота» ОСОБА_11 та ОСОБА_2 та призначено опікуном малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 /т.1 а.с.20/.

Розпорядженням голови Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області №113-р від 18 травня 2016 року опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /т.1 а.с.21/.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 13 березня 2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінив своє прізвище та по батькові на ОСОБА_2 /т.1 а.с.16/.

15 березня 2018 року ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко С.М., відповідно до якого належну їй на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 4,35 га, кадастровий номер :02:000:0655, що знаходиться на території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, заповіла своєму онуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.1 а.с.18/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМН №370597, 08 грудня 2020 року ОСОБА_2 набув права власності на земельну ділянку загальною площею 4,35 га, кадастровий номер :02:000:0655 на підставі вищевказаного заповіту /т.1 а.с.19/.

10.06.2021 року ОСОБА_1 (опікун позивача) повідомив відповідача про зміну власника земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0655 /т.1 а.с.25-26/.

Мотиви апеляційного суду

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку спірні правовідносини виникли через невиконання відповідачем умов договору оренди землі, несплати орендної плати, у зв`язку з чим заявлено про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованих сум.

Сторона позивача обґрунтувала свій позов тим, що відповідач, який належним чином повідомлявся про зміну власника землі, внаслідок спадкування, та про необхідність виконання умов договору, тобто здійснювати виплату орендної плати, протягом періоду 2021р - 2023р (включно) умови договору оренди землі свідомо не виконував. Діяв недобросовісно, всіляко уникав відповідальності за зобов`язанням.

Відповідач, заперечуючи щодо вимог позову вказав, по-перше умови договору щодо орендної плати виконані наперед попередньому власнику, включно до 2022року за життя спадкодавця; по-друге новим власником не повідомлено орендаря про володіння землею, що перебуває у нього в оренді; по-третє кошти, що підлягають виплаті акумульовані відповідачем і при наданні реквізитів, виплати будуть здійснені. Договір не підлягає розірванню через відсутність системного невиконання умов, розрахунок виплат не відповідає вимогам договору.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Докази у справі мають відповідати вимогам їх належності (ст. 77 ЦПК України), допустимості (ст. 78 ЦПК України), достовірності (ст. 79 ЦПК України), достатності (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою уст. 129 Конституції України.

У процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання до суду доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Звертаючись із позовом на захист свого порушеного права в зобов`язальних правовідносинах, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

Своєю чергою процесуальні обов`язки відповідача, якщо він не визнає позову, полягають у наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача як кредитора у зобов`язанні. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає боржник, зокрема, щодо вчинення боржником дій, які мають наслідком припинення зобов`язання, у випадку, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Таким чином, позивач (кредитор у зобов`язані) має довести наявність обов`язку боржника, а відповідач (боржник у зобов`язанні) має довести належне та своєчасне виконання ним свого обов`язку, або, якщо такий обов`язок ним не виконано, довести відсутність своєї вини, оскільки ч. 2 ст. 614 ЦК України містить презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання.

ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_2 ) набув у власність земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_13 , про що опікуном дитини-сироти ОСОБА_2 (попереднє прізвище) рекомендованим листом з описом вкладення повідомлено Агрофірму «Хлібороб» про вступ в спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0655 та надані підтверджуючі документи. Такий лист відповідач отримав 15 лютого 2021 р, що доводить об`єктивний доказ, особисті пояснення/свідчення відповідача. Сторона одночасно письмово поставила питання щодо оплати за договором оренди землі, звернення залишилось без належного реагування.

Позиція відповідача зводилася до того, що позивач не повідомив Товариство про набуття ним права власності на спірну земельну ділянку, оскільки інформація була неповною.

За наслідком судових рішень у справі про адміністративне правопорушення, відповідач на запит адвоката Терехова М.С. у листі від 01.11.2021 р. визнав, що ОСОБА_2 є спадкоємцем орендодавця ОСОБА_3 , повідомлення отримав, але виплату оренди не здійснив.

Відповідно до п. 4.2. договору відповідач, якому було достеменно відомо про сторону договору, не виконував свої зобов`язання належним чином, а саме не здійснював орендні виплати за період 2021-2023роки (включно). Відповідач дану обставину не заперечує.

Зазначив, що акумулює кошти власника землі за 2021 - 2022 р, та 2023 - 2024 р, однак зобов`язання не виконує, кошти за користування землею не сплачує.

Заперечуючи проти вимог, вказував, що попереднім власником ОСОБА_3 наперед отримані кошти за її проханнями, включно по 2022рік.

Суду відповідачем надані докази виплати, з належністю яких не погодилась сторона позивача, суд першої інстанції і з такої ж думки притримується колегія суддів. Так як копії документів надані у двох примірниках, які між собою різняться.

Так, з відомості на виплату грошей №ХБ3 від 11 квітня 2018 р, яка надана на адвокатський запит з листом відповідача від 01.11.2021 р відсутні будь які виправлення в частині року за який здійснено виплата, а в цій же самій відомості, що надана суду із заявою свідка мається допис, «за 2019 рік» «виправленому вірити головний бухгалтер ОСОБА_10 ». Тобто такий допис з`явився вже під час розгляду справи по суті. У договорі оренди землі від 08.04.2019р зазначений директор «ОСОБА_15» а у відомості за 2018р зазначений керівник ОСОБА_14 , що об`єктивно у 2019 році мала бути підписана ОСОБА_15 (а.с. 55-80; 137-140), Зокрема, аркуші тома № 1: в порівняні письмовий доказ 137 та 77, примірники однакового доказу, один наданий позивачем отриманий внаслідок відповіді на запит, а другий,безпосередньо, відповідачем.

Більш того, орендарем наведена складна процедура виплат наперед коштів ОСОБА_3 . При цьому будь-яких заяв власника немає, в поясненнях чергується обґрунтування то у 2018 році виплачено до 2022року включно орендну плату, то така виплата була здійснена у 2019 році. Відсутня відмітка на переказах, що орендна плата перераховувалась авансом, або як заборгованість за попередній роки користування орендованою земельною ділянкою товариством, правонаступником якого є відповідач, або ж як форма відповідного заохочення, що виплачується орендарями орендодавцям.

Більш того, обидві сторони зазначають про наявність у ОСОБА_3 двох земельних ділянок, обидві були в оренді. Позивач наполягає, що в оренді саме відповідача, таким чином перелік документів, що підтверджує виплату орендної плати наперед, неможливо розмежувати по періодам, по підставам виплати та і за яку саме ділянку.

Позивачем не вимагається про стягнення заборгованих сум в період за життя спадкодавця. Стягнення просить здійснити з 2021року, період набуття ОСОБА_2 спірної землі у володіння.

Позиція відповідача щодо виплати коштів ОСОБА_3 наперед, включаючи 2022рік, звісно впливає на застосування вимог п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК.

Разом з тим, достатніх та переконливих доказів такої виплати, судом не встановлено, з чим в порядку ст. 89 ЦПК, погоджується колегія суддів.

Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі № 387/800/21 (провадження № 61-7310св22). За загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі.

Як встановлено судом, відповідач ухилився від виконання обов`язку по сплаті орендної плати неповнолітньому позивачу за 2021-2022 роки чим допущено істотне порушення умов договору, що є обґрунтованою підставою для розірвання договору оренди землі. За загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець вправі вимагати розірвання договору оренди землі.

Позивач довів, що відповідачу вчасно було відомо про нового власника земельної ділянки, однак неповнолітній ОСОБА_2 жодного разу не отримав орендну плату, навіть під час судового провадження, яке тривало у суді першої інстанції протягом календарного року, так і за період апеляційного провадження, що впливає на розуміння добросовісності дій сторони.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Законодавець установив, що кожен зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Недотримання цього принципу призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Стороною позивача наведений розрахунок заборгованості, у зв`язку невиконанням умов договору, який включає стягнення орендної плати за період 2021-2023роки, звернення до суду відбулося у січні 2024р, строк виконання зобов`язання до 30 грудня календарного року.

Суд першої інстанції погодився з розрахунками заборгованості здійсненими представником позивача з приводу інфляційних втрат та подвійної облікової ставки при розрахунку штрафних санкцій за порушення умов договору (несплати орендної плати) за 2021 рік - інфляційні втрати в сумі 6864,79 грн та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 17733,81 грн; за 2022 рік інфляційні втрати у сумі 930,56 грн та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 9776,14 грн.

В апеляційній скарзі відповідачем розрахунок не по арифметичним та нормативним застосуванням не оспорювався, орендна плата визначена згідно договору. Товариство заперечувало щодо загального стягнення, за вищевикладених підстав, які наведені в мотивувальній частині рішення, тобто виплата наперед ОСОБА_3 , акумуляція коштів через неналежне повідомлення про набуття у володіння землею позивачем. Однак виказав незгоду з нарахуванням пені, яка має бути нарахована у період, що відповідає виплаті. Так, пеня за прострочену орендну плату нараховується відповідно до Цивільного кодексу України, але розмір і порядок нарахування визначаються договором оренди та законом. Згідно із загальними положеннями, пеня нараховується за кожен день прострочення, але сторони можуть встановити інший порядок, який не суперечитиме положенням права.

Таким чином, підсумовуючі колегія суддів зауважує про встановлення невиконання умов договору через систематичну несплату оренди, яка становить повний розмір за договором. Приписи про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та правила частини другої статті 651 ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, не суперечать одні одним.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. .

Велика Палата Верховного Суду визначила, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною. Поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. Такий висновок є виправданим. Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати.

Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.

У кожному конкретному випадку істотність порушення договору оцінюється з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

Під час оцінки істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання, питання про істотність порушення вирішується з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19).

Враховуючи обставини справи, позицію відповідача, яка визнана судом першої інстанції як «недобросовісна», що є об`єктивним висновком за вищенаведених обставин справи, колегія суддів погоджується, що розірвання договору оренди землі є доцільним за даними правовідносинами, таким чином підлягає захисту інтереси позивача, власника земельної ділянки.

Додаткове рішення

За статтею 270 ЦПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги містить мотиви незгоди з додатковим рішенням, яке постановлене 03.02.2025р, однак межі не становлять оскарження даного судового рішення, що виключає ст. 367 ЦПК.

Загальний висновок

Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом дотримані вимоги ст. 263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам у справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і зроблений підставний висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є несуттєвими та не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на нормі права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду на підставі ст. 375 ЦПК залишається незмінним.

Судові витрати

У зв`язку з незмінністю судового рішення, перерозподіл судових витрат не здійснюється апеляційним судом, ст. 141 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний