Справа № 331/5697/25
Провадження № 2/331/3338/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВО № 1106135 від 26 травня 2025 року, звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до довідки секретаря суду Оксани Калініної, квитанція № 1QTA- 1YQQ-7U7E від 04 червня 2025року про сплату судового збору у розмірі 2906 грн. 88 коп. від платника ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, скасування заборгованості зі сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини була приєднана до справи № 331/3231/25 (провадження 2/331/2264/2025).

Зазначене вище свідчить про те, що квитанція про сплату № 1QTA-1YQQ-7U7E від 04 червня 2025року прикріплена та обліковується в іншій цивільній справі № 331/3231/25 (провадження № 2/331/2264/2025).

Необхідно зауважити, що у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Таким чином, у цьому випадку позивач також має право повернути сплачений ним судовий збір, відповідно до квитанції про сплату № 1QTA-1YQQ-7U7E від 04 червня 2025 року. Однак, така квитанція про сплату судового збору не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Отже, вищезазначене свідчить про те, що позовну заяву подано до суду без дотримання вимог частин 3 та 4 статті 177 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць в розмірі, зокрема, з 01 січня 3028,00 грн.

Отже, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

При цьому, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовною заявою через підсистему «Електронний суд», то за правилами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За правилами статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Також, слід зазначити, що позивач не скористався правом звернутися до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати в порядку, передбаченому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Отже, при зверненні до суду з позовною заявою позивач повинен був сплатити судовий збір урозмірі 968 грн. 96 коп. за позовну вимогу немайнового характеру.

Крім того, вказану позовну заяву подано до суду без дотримання вимог пунктів 5) та 8) частини 3 статті 175 та частини 5 статті 177 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Оглянувши додатки до позову, суддею встановлено, що письмові докази, які позивач додав до позовної заяви, на обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме копія ухвали Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 11 вересня 2025 року по справі № 331/4918/25 не завірена належним чином; копія розрахунку заборгованості зі сплати аліментів є неналежної якості, що позбавляє суд можливості ознайомитись із змістом зазначеного документу (доказу).

Крім того, до матеріалів позовної заяви не додано судовий наказ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.02.2018 року (справа № 310/646/18), на підставі якого стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, на який позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

У прохальній частині позовної заяви позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Шептак А.І., просить суд викликати та допитати свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Згідно ч. 3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Між тим, стороною позивача у позовній заяві ставиться питання про виклик та допит свідків, при цьому таке клопотання має бути подано у вигляді окремого процесуального документа, з дотриманням вимог статей 91, 177 ЦПК України. Клопотання про допит свідків не може бути заявлено як вимога у позовній заяві. У зв`язку з цим суддя рекомендує позивачеві та його представникові уточнити прохальну частину позову та привести її у відповідність до вимог діючого ЦПК України, у тому числі шляхом подання окремо відповідної заяви про виклик свідків (ст. 91 ЦПК України).

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання нею вимог, викладених в ухвалі, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун