Справа № 188/2707/23
Провадження № 2/188/278/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/2707/23

позивач: Шахтарська окружна прокуратура

представник позивача ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

про припинення права приватної власності на земельні ділянки та їх конфіскації на користь держави

з участю:

представник позивача ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , яка є громадянкою Російської Федерації,

зареєстроване місце проживання

АДРЕСА_1 , документована посвідкою на постійне

проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданою 03.10.2022, терміном дії до 03.10.2032, на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ДП № 027555, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право призваної власності на землю за ПП №1915 від 26 грудня 2001 року отримала у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:001:0129 площею 4.9 га, яка розташована на території Української сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Отже вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_2 більше 22

років.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, речові права на вказану

земельну ділянку не реєструвалися, разом з тим відповідно до відомостей

Державного земельного кадастру земельна ділянка, кадастровий номер

:02:001:0129 площею 4,9 га за категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та з 26.12.2001 перебуває у володінні громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 .

Вказані відомості підтверджуються інформацією, викладеною в листі начальника відділу №7 управління надання послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (лист №4603/299-23 від 09.11.2023).

Згідно з даними Першотравенського відділу Головного управління Державної

міграційної служби України в Дніпропетровській області громадянка Російської

Федерації ОСОБА_2 документована посвідкою на постійне

проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданою 03.10.2022, терміном дії до 03.10.2032 року (лист № 1238-1557/1238-23 від 23.11.2023).

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно із статтею 80

Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч.3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,

іншими цивільно-правовими угодами;

б) викупу земельних ділянок, на яких

розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності;

в) прийняття спадщини.

За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі

сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також

особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145

Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Наведені обставини свідчить, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 , набувши в 2001 році спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення у власність, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконала, що є підставою для припинення її права власності на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду.

Позивач просить суд про припинення права приватної власності на земельні ділянки відповідача та їх конфіскації на користь держави.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач фактично визнала позов зазначивши, що вмовляла чоловіка подарувати зазначену земельну ділянку дітям, але він категорично не погодився з нею.

Вислухавши представника позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст.14 Конституції України).

Відповідно до ст.19 ЗК землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, одною з яких є землі сільськогосподарського призначення.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ч.1 ст.22 ЗК). Частина 5 цієї норми передбачає, що набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 ЗК набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть:

а) громадяни України;

б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади;

в) територіальні громади;

г) держава.

Відповідно до ч.2 ст.81 ЗК іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Тобто, згідно із ч.3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянств; можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини друге цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яки розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в прийняття спадщини.

Підставою припинення права власності на земельну ділянку відповідно до п.д , е ч.1 ст..140 ЗК є конфіскація за рішенням суду, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗК станом на 03.02.2009 року, на день отримання ОСОБА_2 . Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, лише громадянам України - членам фермерських господарств передавались безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно ч.1 ст.145 ЗК, станом на день виникнення права власності відповідача на земельні ділянки, передбачено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

Частиною 2 ст.145 ЗК, станом на день виникнення права власності відповідача на земельні ділянки визначено, що у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.145 ЗК на час винесення рішення позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, ОСОБА_2 , не маючи громадянства України, тривалий час є власником земелі сільськогосподарського призначення, що суперечить нормам Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судовий збір, при подачі позову сплачений у розмірі 2147.20 грн., суд вважає слід відшкодувати на користь позивача, стягнувши зазначені кошти з відповідача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.22, 32, 80, 81,130, 145 ЗК України, ст.ст. 4, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Шахтарської окружної прокуратури до ОСОБА_2 про припинення права приватної власності на земельну ділянку та її конфіскації на користь держави задовольнити.

Припинити право приватної власності громадянці Російської Федерації ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , документована посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданою 03.10.2022, терміном дії до 03.10.2032 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0129, площею 4.9 га, сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; розташовану на території: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Українська сільська

Рада.

Конфіскувати земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0129 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.4 ст.145 ЗК конфіскована земельна ділянка підлягає продажу на земельних торгах.

Стягнути з ОСОБА_2 рнокпп НОМЕР_2 яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2147.20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна