УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 309/4751/23

провадження № 61-12187ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року ОСОБА_1 вперше подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалами Верховного Суду від 28 квітня 2025 року та 29 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, цей строк продовжувався.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2025 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику в зв`язку з неусуненням недоліків касаційної скарги.

03 вересня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно направила до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, оскільки вона не підписана ОСОБА_1 .

30 вересня 2025 року ОСОБА_1 втретє подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати оскаржувані рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Проте право на повторне звернення до суду після повернення касаційної скарги не є самостійною підставою поновлення строку касаційного оскарження.

Разом з тим, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 не обґрунтувала та не надала належних доказів того, що саме їй перешкоджало оскаржити судові рішення в межах встановленого строку на касаційне оскарження та усунути недоліки касаційної скарги згідно з вимогами ухвал Верховного Суду від 28 квітня 2025 року та 29 травня 2025 року.

ОСОБА_1 мотивує клопотання тим, що вперше отримала повний текст оскарженого судового рішення 17 березня 2025 року, проте докази, що свідчать про недотримання апеляційним судом норм статті 272 ЦПК України щодо порядку та строку видачі або направлення копії судового рішення суду, доказів отримання оскарженої постанови вперше 17 березня 2025 року не надає. Ці самі обставини стали підставою для залишення, в подальшому повернення касаційної скарги (провадження № 61-5081ск25).

Згідно з актом управління забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду від 30 вересня 2025 року при розкритті конверта виявлено відсутність документів, зазначених у додатках до касаційної скарги ОСОБА_1 : (оригінал квитанції про сплату судового збору, копія довідки Хустського районного суду Закарпатської області від 17.12.2024 року, копії касаційної скарги для учасників справи).

За таких обставин, вказані скаржником підстави для поновлення строку не є поважними. Саме лише посилання на отримання оскарженої постанови в суді апеляційної інстанції 17 березня 2025 року не є поважною причиною пропуску відповідного строку. Рекомендації Ради суддів України щодо виваженого підходу до вказаних питань в умовах воєнного стану не тотожне можливості безпідставного поновлення процесуальних строків.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

За таких обставин ОСОБА_1 слід навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень і, зокрема, зазначити обставини, що унеможливили вчасне усунення недоліків касаційної скарги, поданої вперше, надати належні докази на підтвердження викладених заявником підстав для його поновлення.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник звільнена від сплати судового збору в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Проте заявником заявлено також вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 110 000,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 684,00 грн.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги за вимогу майнового характеру (відшкодування моральної шкоди), становить 2 200,00 грн ((110 000,00 грн х 1%) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У разі подання до суду документів в електронній формі, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (частина сьома статті 43 ЦПК України).

Аналіз матеріалів касаційного провадження свідчить, що до скарги не додано докази про надсилання копії касаційної скарги учасникам справи.

Тому, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надіслати до суду касаційної інстанції докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, які не можуть перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков