Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4772/25
Провадження № 2/279/2135/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши цивільну справу № 279/4772/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 13 травня 2010 року у справі №2-1966/2010, з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 (відповідачі), на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1А частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 20.04.2010 і до повноліття дитини, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 06 березня 2024 року у справі №279/371/24 видано судовий наказ про стягнення з (відповідач2) позивача , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, відповідно до судових рішень позивач сплачує аліменти на двох дітей у розмірі 50 відсотків від заробітку.

Вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач працевлаштований, з 09.06.2024 року проходить службу по мобілізації в ЗС України, в липні 2025 року з заробітної плати позивача відраховано аліменти в розмірі 24832,57 грн. на кожну дитину. Таким чином розмір аліментів, які стягуються на дочку ОСОБА_7 в 7,8 разів (24823,57/3196), а сина ОСОБА_8 в 9,7 разів (24823,57/2563) перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України).

Просить суд постановити рішення про зменшення розміру аліментів, а саме:

- розмір аліментів, стягнутих на підставі Рішення Коростенського міськрайонного суду від 13 травня 2010 у справі №2- 1966/2010 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ,. ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшити з 1/4 частини доходу платника аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

- розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Коростенського міськрайонного суду від 06 березня 2024 року у справі №279/371/24 з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшити з 1/4 частини доходу платника аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі належним чином повідомлялися про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Відповідач - ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримала 09.08.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала.

Відповідач - ОСОБА_3 належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала.

До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення(досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.05.2010 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області у цивільній справі №2-1966/2010 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 20.04.2010 і до повноліття дитини, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення набрало законної сили 13.05.2010 року. На забезпечення його виконання 13 травня 2010 року видано виконавчий лист.

06.03.2024 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області по цивільній справі №279/371/24 видано судовий наказ, яким зобов`язано щомісячно стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Діброва, Лугинського району, Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вказані судові рішення перебувають на виконанні у Коростенському відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області.

Згідно інформаційного листа Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області в липні 2025 року з заробітної плати боржника за вказаними рішеннями перераховані аліменти на користь стягувачів у розмірі:

- за виконавчим листом №2-1966/2010 в сумі 24832,57 грн.;

- за наказом №279/371/24 в сумі 24832,57 грн.

Позивач перебуває на військовій службі за мобілізацією з 04.04.2025 року.

Як на підставу своїх вимог позивач зазначає про зміну свого сімейного стану, а саме у бік покращення.

Разом з тим, зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду і закон не передбачає такої можливості лише за наявності зміни сімейного стану платника аліментів без врахування обставин, що мають істотне значення.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно зі частиною 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звертаючись до суду з позовом про зміну, а саме зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, а саме збільшився розмір доходу, оскільки він проходить наразі військову службу у Збройних Силах України, та що за липень місяць 2023 року з нього відраховано аліменти у розмірі, що у рази перевищують мінімально рекомендований розмір аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, якщо після ухвалення рішення настали суттєві зміни в матеріальному чи сімейному стані або погіршення здоров`я, якщо такі обставини призводять до неможливості сплати аліментів у розмірі, встановленому в судовому рішенні.

Тобто, для зменшення розміру платник аліментів повинен довести, що він не має достатнього заробітку або доходу для сплати аліментів у розмірі, встановленому судом.

Сплата аліментів протягом одного місяця не свідчить про сталі зміни в матеріальному чи сімейному стані, які б могли бути підставою для перегляду їх розміру. Проходження позивачем Служби у Збройних Силах України не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання власних дітей.

Довідка про виплату аліментів за один місяць у зазначеному позивачем розмірі не є доказом погіршення матеріального чи сімейного стану та не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, вказана довідка лише підтверджує спроможність останнього виплачувати аліменти в установленому судом розмірі.

Судом не встановлено та позивачем не надано доказів погіршення стану його здоров`я, потреби в лікуванні чи реабілітації внаслідок проходження служби в ЗСУ тощо.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, з урахуванням поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати у справі, відповідно до ст.141 ЦПК України, покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач 1: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ