Провадження № 2/554/4971/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Гольник Л.В.,

при секретарі Фесенко К.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому прохала суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 05.09.2025 року і до досягнення ОСОБА_4 23-х річного віку або до закінчення навчання.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та навчається на другому курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету «харчових технологій».

Враховуючи те, що син продовжує навчання та потребує допомоги, а вона не в змозі самостійно її надавати, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 30.09.2025 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Проте заперечував щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу.

У судове засідання третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з1явивиися, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року.

Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 досяг повноліття.

Згідно з Довідкою №360 від 14.07.2025 року ОСОБА_4 навчається на другому курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету «харчових технологій». Термін закінчення навчання до 30.06.2027 року.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оцінивши надані докази в сукупності, врахувавши матеріальне становище дитини, яка не працює, продовжує навчатися, утримається за рахунок матері, а також те, що батько

ОСОБА_5 має дохід та визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина мають стягуватися у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 25.08.2025 року №57, копію квитанції №57 та копію акта №177 про приймання передачу виконаних послуг від 05.09.2025, з яких слідує, що загальна вартість наданих послуг становить 3000 грн.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81-89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 05.09.2025 року і до закінчення навчання 30.06 2027 року.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В.Гольник