Справа № 444/4501/24
Провадження № 2/444/311/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що син ОСОБА_1 та ОСОБА_2 готується до вступу у Чеський Технічний університет у Празі (Чеська республіка), він проходить навчальні курси з підготовки до вступу від ТОВ «Go study мовна школа з правом державного іспиту», що підтверджується Договором № К2024446 про надання освітніх послуг від 10.04.2024 р., укладений між ТОВ та ОСОБА_1 . Вартість таких послуг становить 5153.00 євро та станом на теперішній час Позивачкою було сплачено згідно з умовами договору два внески сумою 2577,00 євро, що еквівалентно 108548.91 грн (дані обставини підтверджуються рахунком-фактурою від 10.04.2024 року виданим ГОВ «Go study мовна школа з правом державного іспиту», платіжним дорученням в іноземній валюті від 17.04.2024 р., квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції від 17.04.2024р.. квитанціями про здійснення платіжної операції від 17.04.2024 року) та сумою 2576.00 євро, що еквівалентно 116 906,01грн (дані обставини підтверджуються рахунком-фактурою від 10.04.2024 року виданим ТОВ «Go study мовна школа з правом державного іспиту», платіжним дорученням в іноземній валюті від 10.09.2024 р., квитанціями про здійснення платіжної операції від 10.09.2024 року). син потребує проходження мовних курсів для підвищення рівня англійської мови. Для цього Позивачка повністю оплатила індивідуальні заняття з використанням онлайн платформи «Антишкола», сума курсу за рік навчання становить 37400,00 грн, що підтверджується Довідкою про навчання від 26.08.2024 року видана ФОП ОСОБА_3 та квитанцією до платіжної інструкції, у якій вказано що 20.05.2024 року Позивачка сплатила 37 440 грн за освітні послуги ФОП ОСОБА_3 .. Відповідач не заперечував проти цього та в свою чергу оплатив половину вартості за перший рік навчання, проте за другий рік не оплатив.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами, разово в сумі 253729,96 (двісті п`ятдесят гри тисячі сімсот двадцять дев`ять гривень 96 копійок) та судові витрати.

29 листопада 2024 року Жовківським районним судом Львівської області було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, яку вважає необгрунтованою та безпідставною. Стверджує, що позивачка просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами, які він вважає безпідставними, бо вважає, що звергаючись з позовом до суду, позивачка посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини за кордоном нею сплачено кошти за навчання та мовні курси в Україні.

Суд касаційної інстанції (Постанова Верховного Суду / складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа N 336/1488/19 провадження N 61 -191 03св19) прийшов до висновку про те, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноси ться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків иа утримання дитини.

Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні етапі 185 СК України.

Крім того, позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. тому вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

23.12.2024 р. представник позивачки подала відповідь на відзив, у якій просила задоволити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

25.02.2025 року представник позивачки подала заяву про зміну предмету позову, у якій категорично заперечує проти тверджень та доводів, що були викладені у відзиві та доповнила первісний позов новими обставинами, а саме просить стягнути з відповідача 303 070, 96 грн, з яких 49350 грн - витрати на ортодонтичне лікування сина.

27.02.2025 року представником відповідача подано клопотання про долучення додаткових доказів, а саме: виписку-епікриз з медичної карти № 1232, згідно якої відповідачу встановлений діагноз: цукровий діабет II типу, середньої важкості, діабетична ангіопатія, ангіопатія сітківки, ангіопатія н/кінцівок, полінейропатія з больовим синдромом, хронічний панкреатит, стадія нестійкої ремісії, що є важливим доказом для прийняття рішення про стягнення додаткових витрат. Даний документ був отриманий відповідачем після завершення лікування а саме 17.02.2025р., а тому не міг бути долучений разом з відзивом на позовну заяву.

26.03.2025 р. відповідач подав відзив на заяву про зміну предмету позову, у якому зауважує, що договір з лікаре щодо ортодонтичного лікування сина не містить підпису та реквізитів лікаря, як надавача послуг, в договорі не визначено ціни договору, ні строків оплати, а тому і не підтверджує обставин, на які покликається позивачка. Відповідач вказує, що справно сплачує аліменти, яких лише у 2024 році перерахував позивачці у розмірі 47718,44 грн.

31.03.2025 р. представник позивачки подала відповідь на відзив ( на заяву про зміну предмету позову), у якій просила задоволити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час він проживає разом з позивачем, з відповідача на користь позивача стягнуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері. При цьому повинні враховуватися всі обставини, які мають суттєве значення для визначення суми стягнення.

Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття).

Виходячи з норм ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення); систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини.

Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти в Україні, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Також позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

У заяві про зміну предмету позову позивачка доповнила первісний позов новими обставинами, а саме просить стягнути з відповідача 303079, 96 грн, з яких 49350 грн - витрати на ортодонтичне лікування сина. Позивач надала суду як доказ копії документів, які мають консультаційний характер та не є діагнозом хвороби дитини.

Отже, позивачем не надано будь-яких доказів, щодо необхідності щомісячних додаткових витрат на лікування дитини.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 303079,96 грн та судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне віднести судові витрати у вигляді судового збору за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя: Мікула В. Є.