Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Д О Д А Т К О В Е

Єдиний унікальний номер №943/207/24

Провадження № 2-др/943/9/25

21 жовтня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Коса І.Б.,

секретаря судового засідання - Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську заяву адвоката Гнідець Олесі Миколаївни в інтересах позивачки ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторно (транспортного) - страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

рішенням Буського районного суду Львівської області від 30 вересня 2025 року позов задоволено повністю. Стягнуто із МТСБУ на користь ОСОБА_1 відшкодування за шкоду, заподіяну здоров?ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 22115,25 грн. та на користь ОСОБА_3 відшкодування за шкоду, заподіяну здоров?ю у розмірі 76443,74 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 шкоду, пов?язану з евакуацією транспортного засобу у розмірі 34420,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 через адвоката Гнідець О.М. звернулася до суду із заявою від 06.10.2025 року про ухвалення додаткового рішення (вх. №6559/25 від 07.10.2025), в якій представник позивачки покликалася на те, що 21 вересня 2023 року між адвокатом Івановим Олегом Олександровичем та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №4/0923. Згідно п. 1 цього Договору адвокат зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу у справі, пов`язаній із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 09 вересня 2023 року на автодорозі Кив-Чоп, неподалік м. Буськ Золочівського району Львівської області, за участі транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , та автомобіля марки «Chery Tiggo 2 Pro», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 цього Договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар за ведення справи. Гонорар сплачується за надання правової допомоги, незалежно від настання якогось конкретного результату розгляду справи та становить 2000 гривень за годину надання правової допомоги. На виконання умов вказаного Договору 30 липня 2025 року позивачка ОСОБА_1 сплатила гонорар у розмірі 22000,00 грн., що підтверджується квитанціями, які долучені до заяви. Відповідно до акта про надання професійної правничої допомоги та її оплату від 30 вересня 2025 року адвокат надав клієнту ОСОБА_1 професійну правничу допомогу на загальну суму 22000,00 грн. Згідно п. 2-4 акту професійна правнича допомога прийнята клієнтом та відповідає вимогам договору, укладеного між адвокатом та клієнтом. Сторони підтверджують, що на момент підписання цього акту клієнт перерахував адвокату гонорар у сумі 22000,00 грн., що підтверджується квитанцією та претензій не має. Крім того, 21 вересня 2023 року між адвокаткою Гнідець Олесею Миколаївною та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №4/0923 на представництво їх інтересів у справі, пов`язаній із ДТП, де клієнти є потерпілими. На виконання умов Договору адвокатка надала професійну правничу допомогу, що підтверджується актом про надання послуг та квитанцією про оплату в сумі 1500,00 грн. Відтак, ураховуючи наведені обставини, характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, на підставі ст. 270, ст. 141 ЦПК України, адвокат Гнідець О.М. просить стягнути із відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у розмірі 23500,00 грн.

Відповідачі: МТСБУ та ОСОБА_5 своїм процесуальним правом на подання письмових заперечень на вказану заяву про ухвалення додаткового рішення не скористались, будь-яких клопотань до суду від них не надходило.

Частиною другою статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянуши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини другої статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Так, при поданні першої заяви по суті справи, зокрема у позовній заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 27.02.2024 (вх. №7125 від 07.11.2024), їх представник адвокат Іванов О.О., в порядку приписів п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, зазначив у ньому попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які позивачі очікують понести у розмірі 30000 грн., що будуть подані під час розгляду справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, на виконання приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник усіх позивачів адвокат Гнідець О.М. у судовому засіданні 30.09.2025 року, до закінчення судових дебатів, зазначила, що докази витрат на професійну правничу допомогу адвоката будуть подані ними протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в цій справі, що було зроблено шляхом подання цієї заяви від 06.10.2025 року до суду із долученням до неї доказів понесення таких витрат.

Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, суд констатує, що розмір витрат на правничу допомогу повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт чи наданих послуг; витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони чи публічним інтересом до справи. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року в справі №910/12876/19).

Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 року №910/7032/17).

Крім того, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц).

Зокрема, як убачається із матеріалів справи, що 21 вересня 2023 року між адвокатом Івановим Олегом Олександровичем та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №4/0923. Також, як слідує із долученого до цієї заяви Акту про надання професійної правничої допомоги та її оплату №1/0925 від 30.09.2025, що професійна правнича допомога за цим Договором була надана на загальну суму в розмірі 22 000 грн., де така допомога складається із консультації, ознайомлення із матеріалами справи, участь у процесуальних діях, підготовка проектів документів, участь в судових засіданнях.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, що 21 вересня 2023 року між адвокатом Гнідець Олесею Миколаївною та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №4/0923 на представництво їх інтересів у справі, пов`язаній із ДТП, де клієнти є потерпілими. Також, як слідує із долученого до цієї заяви Акту про надання професійної правничої допомоги та її оплату №2/0925 від 30.09.2025, що професійна правнича допомога за цим Договором була надана відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги №4/0923 від 21.09.2023 року, за яким адвокат Гнідець О.М. надала клієнту ОСОБА_1 професійну правничу допомогу по справі №943/207/24 (кримінальне провадження №0000404 від 10.09.2023 за ч. 2 ст. 286 КК України) та сплатила адвокату гонорар у сумі 1500,00 грн.

Таким чином, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою ОСОБА_1 в цій справі становить 23500,00 грн. (22000+1500), що підтверджується вищевказаними письмовими доказами та долученими платіжними квитанціями, які є належними та допустимими та в поному обсязі підтверджують сплату позивачкою таких витрат адвокатам Іванову О.О. та ОСОБА_7 , а їхній розмір є обгрунтований та відповідає критерію дійсності судових витрат.

Разом із тим, оскільки позовні вимоги заявниці ОСОБА_1 в цій справі стосувалися виключно відповідача МТСБУ, до якого її позовні вимоги були задоволені повністю, а до відповідача ОСОБА_5 вона вимог не заявляла, а тому подана заява про ухвалення додаткового рішення в цій справі підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача МТСБУ на користь позивачки ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 23500,00 грн.

Натомість, суд вважає, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_1 , до якого вона жодних позовних вимог не заявляла.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 247, 249, 259, 260, 263, 264, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву адвоката Гнідець Олесі Миколаївни в інтересах позивачки ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторно (транспортного) - страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторно (транспортного) - страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, яким: стягнути із Моторно (транспортного) - страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 500,00 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Відмовити в ухваленні додаткового рішення у цій справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_1 .

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. Б. Кос