Справа № 405/5690/24
Провадження № 22-ц/4808/1325/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Девляшевського В.А., Луганської В.М.,

секретар Кузів А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2025 року, ухвалене судом у складі головуючого судді Пастернак І.А. у м. Івано-Франківськ, повне судове рішення виготовлено 04 липня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в:

14 серпня 2024 року представник ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А.І., звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року у розмірі 37 872,25 грн, стягнення судових витрат. Позов мотивував тим, що 24.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №940150219 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV29T9G. Зокрема, 24.02.2021 о 11:26:39 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 10750,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій Відповідача, 24.02.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 10750,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №940150219 від 24.02.2021, становить 37 872,25 грн., яка складається з наступного: 10750,00 грн. - заборгованість по кредиту; 27 122,25 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021, та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.1.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 14/02/22-01 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 14/02/22 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 37 872,25 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за Кредитним договором № 940150219 від 24.02.2021 року у розмірі 37 872,25 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.(а.с.1-15).

05.12.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Юніт Капітал» про визнання недійсним кредитного договору №940150219 від 24.02.2021, підписаний від імені ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «ФК Юніт Капітал». Зустрічний позов мотивував тим, що 14.08.2024 р. ТОВ "ФК "Юніт Капітал" засобами Електронного суду звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 р. До матеріалів справи через Електронний суд ТОВ "ФК "Юніт Капітал" було долучено файл електронного правочину Кредитний договір від 24.02.2021 р. Вказаний договір не містить доказів про його підписання зі сторони кредитора та позичальника, а тому є недійсним (а.с.197-204).

16.01.2025 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним. Об`єднано в одне провадження цивільну справу №405/5690/24 провадження №2/344/1233/25 за первісним позовом та цивільну справу №405/5690/24 провадження №2/344/1457/25 за зустрічним позовом (а.с.236).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2025 року позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № 940150219 від 24.02.2021 року у розмірі 37 872 гривні 25 коп., з яких 10 750,00 грн. - заборгованість за кредитом, 27 122,25 грн. заборгованость по відсоткам; 2422,40 грн. витрат по оплаті судового збору та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2025 року, представник ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Вказує, що під час розгляду вказаної справи судом не було належним чином досліджено докази по справі, в тому числі паспорт споживчого кредиту, правила надання грошових коштів у позику, платіжне доручення про перерахування коштів та кредитний договір №940150219, який є основним доказом на підтвердження позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Вказані докази не відповідають вимогам ст. 81-84 ЦПК України, є неналежними та недопустимими з огляду на невідповідність вказаного договору вимогам ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію», з огляду на що було подано клопотання про витребування оригіналу вказаного кредитного договору. Так, судом було винесено ухвалу, якою зобов`язано ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» надати до суду оригінал вказаного доказу - кредитного договору №940150219, однак, вказаний доказ надано не було з причини відсутності його у розпорядженні товариства. З причини не дослідження доказів по справі судом було ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що договір кредитної лінії було укладено в електронній формі порядку Закону України Про електронну комерцію. Проте кредитний договір долучений до матеріалів справи не містить підписів, не містить протоколів накладення електронного підпису/одноразового ідентифікатору, що, відповідно, викликає сумнів щодо дійсності, цілісності і незмінності вказаного договору. Такий договір не мав бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ по справі, оскільки він не містить жодних посвідчень від первісного кредитора щодо дійсності такої паперової копії, а також вказаний договір неможливо дослідити шляхом сканування QR- коду для перевірки накладення електронного підпису.

Крім того на підтвердження перерахування грошових коштів товариством надано платіжне доручення № df7b514a-d478-4bcb-b15c-c59acc9dc376, яке не містить підпису банку або уповноваженої особи, яка проводила вказану платіжну операцію, не містить назву банку.

Надане платіжне доручення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не містить обов`язкових реквізитів розрахункових документів та сформовано в односторонньому порядку, без печаток та штампів Банку, який міг проводити вказану операцію. Разом із платіжним дорученням позивачем як доказ перерахування грошових коштів надається довідка №06_2/2024 р., видана АТ КБ «ПриватБанк». Зі змісту вказаної довідки вбачається, що 26.09.2013 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та АТ КБ «Приват Банк» було укладено договір №1336, за умовами якого АТ КБ «ПриватБанк» здійснює за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахування грошових коштів на картки клієнтів через платіжний сервіс LiqPay. Однак вказаного договору матеріали справи не містять. На довідці зазначено, що документ підписаний за допомогою КЕП, однак електронного підпису документ не містить, при перевірці довідки на наявність електронного підпису на офіційному державному сайті відсутність підпису підтверджується. Крім того довідка не містить інформації, що кошти були перераховані саме ОСОБА_1 , що видана картка, номер якої приховано, належить відповідачу.

Просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні первісного позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" про визнання кредитного договору недійсним. Визнати недійсним кредитний договір №940150219 від 24.02.2021 р., підписаний від імені ОСОБА_1 з ТОВ "Фінансова компанія "Манівео швидка фінансова допомога" (правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "ЮНІТ КАПІТАЛ").

Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» подала відзив на апеляційну скаргу адже не погоджується з вимогами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що відповідно до алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою укладення електронного договору позичальник заходить на сайт, який надає доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства або в мобільний додаток товариства, або в програмне забезпечення партнерів товариства, яке забезпечує обмін інформації з ІТС товариства по захищеним каналам зв`язку, тому при заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.

Відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований товариством в Інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні. Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації Договору позичальника. Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV29T9G направлено відповідачу 24.02.2021 11:24:52 год. на номер мобільного телефону вказаний ним у Заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 24.02.2021 11:26:39.

Вчинення відповідачем вказаних вище дій і зміна даних в системі товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підтвердженням накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора є довідка ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначаються особисті дані позичальника, який він самостійно вказав при поданні заявки на отримання грошових коштів. Звертає увагу, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на сайті товариства в особистому кабінеті. Враховуючи вищевикладене, надано беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.

Щодо тверджень відповідача про подання позивачем електронних копій електронних доказів зазначає, що до позовної заяви долучено документи у електронній формі, а саме додатки:

-Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 24.02.2021;

-Кредитний договір № 940150219 від 24.02.2021;

-Платіжне доручення №DF7B514A-D478-4BCB-B15C-C59ACC9DC376 від 24.02.2021;

-Довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Водночас, стверджує, що необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. Кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. З урахуванням наведеного, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними. Зокрема, підпис боржника відображено шляхом накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Таким чином, наданий позивачем кредитний Договір № 940150219 від 24.02.2021 наданий до позовної заяви, є оригінальним документом.

Також зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 10 750,00 грн на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № DF7B514A-D478-4BCB-B15C-C59ACC9DC376 від 24.02.2021 з відміткою товариства. Жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, які посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача. Крім того надані платіжні інструкції містять підпис та печатку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. Таким чином, оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача та надав Довідку №06_2/2024 від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що відповідне перерахування здійснено успішно - довів факт отримання відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором.

Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 10750,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано.

Просить у задоволені апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2025 року залишити без змін.

Сторони до апеляційного суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, вимоги та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 24.02.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір №940150219 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 10 750 грн., які мають бути повернуті до 24.03.2021 року. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV29T9G, який було відправлено йому на номер мобільного телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів у кредит, в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с.18-25).

Згідно з платіжним дорученням від 24.02.2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснено переказ коштів відповідачу у розмірі 10 750 грн., відповідно до договору №940150219 від 24.02.2021 року (а.с.28).

28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року (а.с.89-95). Додатковими угодами №19, 25, 26, 27 продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.44, 45,58, 122). Реєстром прав вимоги №131 від 27.04.2021 підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором №940150219 (а.с.71-73).

Відповідно до довідки №940150219/ФК від 04.07.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджує, що 27.04.2021 було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року укладеного з ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс» згідно укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.105).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право вимоги до відповідача за Кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»(а.с.111-116). Надалі між сторонами укладено додаткову угоду від 05.08.2020, та додаткові угоди №1, №2, №3, якими продовжено строк дії договору факторингу (а.с.82,120,121,132). Реєстром прав вимоги №7 від 28.10.2021 підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором №940150219 (а.с.74-76).

14.02.2022 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 48 865,91 грн (а.с.124-129). Реєстром прав вимоги №1 від 14.02.2022 підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором №940150219 (а.с.85-87).

Відповідно до виписки з особового рахунку відповідача за кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року загальна заборгованість відповідача станом на 09.07.2024 року становить 37 872,25 грн., з яких: 10 750 грн. - просторочена заборгованість за сумою кредиту; 27 122,25 грн. - прострочена заборгованість за процентами (а.с.40).

Суд першої інстанції, прийшов до висновку, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Юніт Капітал» про визнання недійсним кредитного договору варто відмовити, адже встановив, що 24.02.2021 року ОСОБА_1 подав заявку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на отримання грошових коштів в сумі 10 750 грн., на строк 28 днів, зазначивши в заявці свої анкетні дані та номер карти. А первісний позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, основну суму боргу в добровільному порядку не повертає, тому у нового кредитора виникло право на стягнення заборгованості за вказаним договором у розмірі 37 872,25 грн.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія судді приходить до наступного висновку.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного можна дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Судом першої інстанції установлено і таке вбачається з матеріалів справи, що 24 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінасова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №940150219, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора .

Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником.

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови, якщо такі оплати супроводжувалися відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду.

Відповідно до п. 1.4 договору, за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.4.1. кредитного договору встановлено, що виключно на період строку, визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 160,60 процентів річних, що становить 0,44 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;

1.4.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,27 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

1.4.3. у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день, користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Відповідно до пункту 4.3 кредитного договору, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2ст.625 ЦК України.

Згідно п.4.4. вказаного кредитного договору сторони дійшли згоди, що в усіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

В пункті 4.15 Договору зазначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

З Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору №940150219 від 24.02.2021 року, убачається, що такий Договір підписаний шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

У матеріалах справи відсутні докази того, що надання персональних даних здійснено не відповідачем, а іншою особою, що телефонний номер, з використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором договору, ОСОБА_1 не належить.

Верховний суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 провадження № 61-9071св20 зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Також Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 провадження № 61-6066 св 23 погодився з тим, що без введення особою логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де він обслуговується), які відомі виключно останньому, здійснення його верифікації, передання ним та отримання відповідачами персональних даних від позивача з метою укладення договору, є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, як і незаконності заволодінням його персональними даними.

Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" з метою укладення електронного договору, у разі погодження Заявки на кредит, позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит; електронним листом на електронну адресу, вказану позичальником у Заявці на кредит. Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абз. 2 ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" (а.с.46-57).

Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Товариством генерується та відправляється, на номер телефону, вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору.

Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

У разі вчинення дій спрямованих на прийняття оферти, Договір між Товариством та позичальником вважається укладеним і Товариство здійснює дії передбачені умовами укладеного Договору щодо перерахування коштів позичальнику на його банківський рахунок.

Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану Позичальником у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту.

Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою Товариства, необхідно ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства і відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути іконку «відправити/підписати», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з відповідачем.

Кредитний договір №940150219 від 24.02.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV29T9G, що був направлений відповідачу 24.02.2021 року об 11:24:52 та введений ним 24.02.2021 року об 11:26:39 (а.с. 26). За таких обставин належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 кредитного договору в електронній формі.

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої зобов`язання за кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року та здійснило переказ грошових коштів у розмірі: 10750 грн. для зарахування на платіжну картку відповідача, що підтверджуються копією відповідного платіжного доручення від 24.02.2021 року № DF7B514A-D478-4BCB-B15C-C59ACC9DC376(а.с. 28) та довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №06/2024(а.с. 41-43), що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога".

За такого на підставі наявних в матеріалах справи доказів суд першої інстанції вірно вважав доведеними факт укладання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 кредитного договору в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи алгоритм дій, які необхідно вчинити особі, яка укладає в електронній формі кредитний договір із ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога", колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності підписання й укладання договору.

Посилання апелянта на недоведеність отримання кредитних коштів спростовується копією платіжного доручення від 24.02.2021 року № DF7B514A-D478-4BCB-B15C-C59ACC9DC376 про перерахування ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" грошових коштів у розмірі 10750 грн., у яких призначенням платежу зазначено: переказ коштів згідно договору №940150219 від 24.02.2021 року для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , отримувачем яких зазначений ОСОБА_1 , вказаний його ідентифікаційний код (а.с. 28). Як вже зазначалось вище надходження коштів у вказаній сумі на зазначену картку підтверджується довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 06/2024(а.с. 41-43).

Відповідач, заперечуючи проти наданих позивачем доказів, не заявляв клопотань щодо перевірки належності банківського рахунку, на який вказані кошти були перераховані.

Доказів, які б заперечували факт перерахування ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" кредитних коштів ОСОБА_1 ,не надано.

Отже відповідачем отримання коштів за кредитним договором №940150219 від 24.02.2021 року в розмірі 10750 грн. не спростовано.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які ставлять під сумнів укладення відповідачем кредитного договору.

Таким чином, укладений договір №940150219 від 24.02.2021 року є правомірним, підстав для задоволення зустрічного позову та визнання такого договору недійсним немає, а такий договір підлягає до виконання.

Крім того, як вбачається з умов укладеного кредитного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку позичальника. Таким чином, перерахування коштів на платіжну картку відповідача за укладеним ним 24.02.2021 року кредитним договором було здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а у випадку переказу коштів у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

Відтак, доводи апеляційної скарги з посиланням на відсутність «первинних бухгалтерських документів», які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів, також до уваги прийматися не можуть.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, апеляційний суд вказує наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

На підставі пункту 1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі дисконтний період).

Сторони погодили, що встановлений в пункті 1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця встановлено функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.

Відповідно до пункту 1.4, 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 160,60 процента річних, що становить 0,44 процентів від суми кредиту за кожний день користування ними.

За умови продовження строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.3 договору з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.2 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,27 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

У випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної сплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються, застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що складають 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

За змістом пункту 1.7.2 договору з наступного після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щодення сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.

Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).

У матеріалах справи відсутні докази продовження строку договору (дисконтного періоду) шляхом здійснення ОСОБА_1 протягом дисконтного періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця встановлено функцію продовження строку дисконтного періоду.

Крім того ТОВ «Юніт Капітал», звертаючись до суду з позовом, не посилалося на нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України.

З огляду на наведене відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» процентів за користування кредитом після 23 березня 2021(більше 28 днів), тобто поза межами строку кредитування.

Відповідно до розрахунків (а.с. 68-69, 83-84), наданих ТОВ «Юніт Капітал» за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № 940150219 від 24.02.2021 року нараховано проценти з 24 лютого 2021 року по 21 червня 2021 року в сумі 27 122,25 грн.

Однак доведеним є зобов`язання ОСОБА_1 з повернення ТОВ «Юніт Капітал» кредиту в сумі 12 074,40 грн, а саме тіло кредиту 10750,00 грн; проценти за користування кредитом в межах строку кредиту (28 днів) 1 324,40 грн.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року в справі № 755/15853/15-ц, від 10 лютого 21022 року у справі № 263/1976/16-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦК України припиняється також і право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період поза межами погодженого сторонами строку кредитування є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу варто задовольнити частково, оскаржуване ж рішення суду - змінити в частині вирішення позовних вимог та судових витрат, а саме зменшити суму заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 37 872,82 грн до 12 074,40 грн.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2025 року в частині вирішення позовних вимог змінено, зменшено суму заборгованості за кредитним договором,що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» з з 37 872,82 грн до 12 074,40 грн, необхідно пропорційно до задоволених позовних вимог, враховуючи те, що позов задоволено на 32%, стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» 775,20 грн. судового збору та 1920 грн витрат на правову допомогу за розгляд справи судом першої інстанції, змінивши рішення і в цій частині, та відповідно стягнути з ТОВ «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 2470,8 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

За частиною 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких обставин з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню 224,40 грн ((775,20 грн + 1920,00 грн) - 2470,80 грн) судових витрат (судовий збір та витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 червня 2025 року в частині вирішення позовних вимог та судових витрат змінити.

Зменшити суму заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 ) в користь ТОВ ЮНІТ КАПІТАЛ () з 37 872,82 грн до 12 074,40 грн.

Зменшити суму судового збору та витрат на правову допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , (РНКОПП НОМЕР_2 ) в користь ТОВ ЮНІТ КАПІТАЛ () до 224,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.А. Девляшевський

В.М. Луганська