ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І. В.

учасники справи:

представник відповідача адвокат Дігтярь Л.А

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 01 травня 2025 року, ухвалене суддею Шевською О. І., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2022 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення, в якому просило суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 10 863,73 доларів США та стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 4 723,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.04.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №482 к-ф на суму 82 700 доларів США, на строк з 24.04.2008 по 23.11.2037, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13,0% річних. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком, позичальником та ОСОБА_2 укладено договір поруки №482 к-ф від 24.04.2008. Октябрським районним судом м. Полтави 18.03.2011 у справі №2-1529/11 ухвалено рішення про стягнення солідарно з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 101 586,73 доларів США та 72 163,29 грн, вирішено питання судових витрат. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. 25.05.2021 відкрито виконавче провадження за №65545826. Згідно розрахунку заборгованості за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 заборгованість у розмірі 3% річних за 1025 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 6 155,51 доларів США, за період з 01.01.2020 заборгованість у розмірі 3% річних за 366 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 2 191,96 доларів США, за період 01.01.2021 по 23.02.2022 заборгованість у розмірі 3% річних за 419 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 2 516,25 доларів США, а загальна заборгованість у розмірі 3% річних складає 10 863,73 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 01 травня 2025 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано розрахунок суми заборгованості по кредиту та процентів після отримання коштів з продажу іпотечного майна, а саме квартири у рахунок погашення боргу, тому суд першої інстанції позбавлений можливості перевірити правильність нарахувань ПАТ АБ «Укргазбанк» трьох процентів річних від простроченої суми. Оскільки позивачем не надано розрахунок щодо сукупного розміру кредитної заборгованості відповідачів, то суд першої інстанції позбавлений можливості перевірити правильність його здійснення, особливо в частині зарахування вартості після реалізації іпотечної квартири в рахунок погашення боргу та позбавлений можливості самостійно визначити суму нарахувань, які є предметом даного спору. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, щона виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011, відповідно до акту ВП №31829141 від 20.08.2023 про реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів, реалізовано майно, що передано в іпотеку, а саме квартиру АДРЕСА_1 , та кошти перераховано позивачу на часткове погашення кредиту. Судом першої інстанції не враховано, що реалізація іпотечного майна з прилюдних торгів та перерахування коштів від такої реалізації АБ «Укргазбанк» не є доказом повного виконання відповідачами свого грошового зобов`язання за укладеним кредитним договором від 24.04.2008 №482 к-ф та рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11, тому висновок суду першої інстанції про реалізацію банком свого права на стягнення заборгованості з боржників шляхом звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , та відсутності у відповідачів такого обов`язку перед позивачем, є неправомірним. Суд першої інстанції не встановив, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування коштами з позичальника та особи, яка поручилася за виконання відповідачем цього договору, на підставі укладеного із банком договору поруки. Судовим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави 18.03.2011 у справі №2-1529/11 підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення. Таким чином, з реалізацією іпотечного майна з прилюдних торгів та перерахування коштів від такої реалізації АБ «Укргазбанк» зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилися та тривають до моменту його фактичного виконання. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до моменту звернення з позовом до суду. Поряд з цим, суд першої інстанції посилається у рішенні на наявність такого розрахунку заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту і процентів на суму 10 863,73 доларів США, що обрахований з суми залишку по кредиту у розмірі 73 065,44 доларів США, але не бере його до уваги. У свою чергу, відповідачами контррозрахунок заборгованості не наданий. Під час розгляду справи суд першої інстанції не використав належним чином свої процесуальні обов`язки та не зобов`язував позивача подати більш повний та детальний розрахунок, не зобов`язував відповідачів здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Отже висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не наданий розрахунок заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та не зрозуміло за який саме період, неможливість взяття до уваги поданого позивачем розрахунку заборгованості, то заборгованість у розрахунку виконана з урахуванням суми заборгованості по кредиту та процентами, яка становить 73 065, 44 доларів США. Висновки суду, по-перше, є протилежними та суперечать один одному, а по-друге, свідчать про не використання судом першої інстанції належним чином своїх процесуальних обов`язків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Дігтярь Л.А. просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання апеляційного суду 22.10.2025 не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 02.10.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України та засобами поштового зв`язку (а.с. 220-223), які були доставлені до електронних кабінетів та засобами поштового зв`язку. Згідно трекінгу Укрпошти рекомендоване повідомлення - судова повістка на ім`я відповідача ОСОБА_1 повернулася до апеляційного суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 02.07.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 29.09.2025 о 10-00 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 24.04.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №482 к-ф на суму 82 700 доларів США на строк з 24.014.2008 по 23.11.2037 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13 % річних (а.с. 15-17).

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №482 к-ф від 24.04.2008 (а.с. 13-14).

Октябрським районним судом м. Полтави 18.03.2011 у справі №2-1529/11 ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 101 586,73 доларів США та 72 163, 29 грн, вирішено питання судових витрат (а.с. 12).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. 25.05.2021 відкрито виконавче провадження за №65545826 (а.с. 18).

У зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення.

Згідно розрахунку заборгованості за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 заборгованість у розмірі 3% річних за 1025 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 6 155,51 доларів США; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 заборгованість у розмірі 3% річних за 366 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 2 191,96 доларів США; за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 заборгованість у розмірі 3% річних за 419 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 2 516,25 доларів США. Загальна заборгованість 10 863,73 доларів США (а.с. 7).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, як на підставу обґрунтування своїх вимог, посилається на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 101 586,73 доларів США та 72 163,29 грн (а.с. 12).

По справі вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. 25.05.2021 відкрито виконавче провадження за №65545426, боржник ОСОБА_1 (а.с. 18).

Щодо фінансового поручителя - боржника ОСОБА_2 постановою Полтавського апеляційного суду від 09.02.2022 та ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави у справі №2-1529/11 відмовлено у задоволенні заяви АБ «Укргазбанк» про відновлення пропущеного з поважних причин строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Відповідно до акту ВП №31829141 від 20.08.2013 про реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів, реалізовано майно, що передано в іпотеку, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 77).

Перераховано на користь банку згідно платіжного доручення №2399 від 25.07.2013 228 880 грн.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення, позивач зазначає, що, оскільки позичальник вчасно не повернув суму позики, то в банку виникло право на відшкодування трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем не наданий детальний розрахунок заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та не зрозуміло, за який саме період обрахована сума 10 863,73 доларів США, оскільки згідно прийнятої постанови у виконавчому провадженні №65545826 передано стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом квартиру АДРЕСА_1 .

Тобто, банк реалізував своє право на стягнення заборгованості з боржників шляхом звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири як предмета іпотечного договору.

Крім цього, суд першої інстанції не взяв до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту і процентів на суму 10 863,73 доларів США (а.с. 7), оскільки суд першої інстанції не має можливості встановити остаточну суму заборгованості, яка підлягала стягненню, з урахуванням того, що на виконання зазначеного рішення суду звернуто стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, інших належних доказів на підтвердження позову суду надано не було.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідачів на його користь три проценти річних від простроченої суми заборгованості, що згідно розрахунків ПАТ АБ «Укргазбанк» становить 10 863,73 доларів США.

У наданому банком розрахунку вказано, що він виконаний з урахуванням суми заборгованості по кредиту та процентами, яка становить 73 065,44 доларів США.

У вказаному розрахунку не містяться відомості, що на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 відповідно до акту ВП №31829141 від 20.08.2023 про реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів реалізовано майно, що передано в іпотеку, а саме квартиру АДРЕСА_1 та кошти перераховано позивачу, і що ці кошти увійшли при обрахунку загального розміру заборгованості.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При системному аналізі ст.ст. 599, 600, 604, 607 ЦК України слід дійти висновків, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору позики та не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, де кредитор має право на отримання від боржника процентів відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами, 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц зроблено висновок, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Крім того, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 у справі №219/1704/17, Верховний Суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного позову є стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 3-х відсотків річних всього у розмірі 10 863,73 доларів США за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 73 065,44 доларів США за періоди: з 12.03.2017 по 31.12.2019; з 01.01.2020 по 31.12.2020; з 01.01.2021 по 23.02.2022.

Ухвалюючи рішення у справі про відмову у позові, суд першої інстанції допустивнеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що стало підставою для ухвалення незаконного і необгрунтованого рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України сум.

Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Можливість нарахування боржникові кредитором наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, після реалізації права на дострокове стягнення усієї суми кредиту, встановлена також постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №759/4755/19 (провадження №61-14506св20).

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 24.04.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №482 к-ф на суму 82 700 доларів США на строк з 24.014.2008 по 23.11.2037 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13 % річних (а.с. 15-17).

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки №482 к-ф від 24.04.2008 (а.с. 13-14).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 101 586,73 доларів США та 72 163, 29 грн, вирішено питання судових витрат (а.с. 12).

Як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.07.2017 (провадження №22-ц/786/1639/17) рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11 залишено без змін.

Як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2021 у справі №2-1529/11 (провадження №6/554/289/2021) у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 - відмовлено.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. 25.05.2021 відкрито виконавче провадження за №65545826 відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №2-15298/11, виданого 28.02.2012 Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 всього заборгованості у розмірі 101 586,73 долара США та 72 163,29 грн. Залишок заборгованості становить 76 549,56 доларів США (а.с. 18,72).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості: - за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 заборгованість у розмірі 3% річних за 1025 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 6 155,51 доларів США; - за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 заборгованість у розмірі 3% річних за 366 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 2 191,96 доларів США; - за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 заборгованість у розмірі 3% річних за 419 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США становить 2 516,25 доларів США, а всього 10 863,73 доларів США (а.с. 7).

При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за №65545826 від 25.05.2021 залишок заборгованості вказано у розмірі 76 549,56 доларів США (із загального розміру заборгованості 101 586,73 доларів США, який стягнуто за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11).

Відповідно до акту ВП №31829141 державного виконавця про реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів (аукціону) від 20.08.2013, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Трембою О.С. при примусовому виконанні виконавчого провадження №31829141 з виконання виконавчого листа №2-1529, виданого 28.02.2012 Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу в сумі 879 158,11 грн складено акт про реалізацію майна, яке передано в іпотеку, а саме квартири АДРЕСА_1 , за стартовою (початковою) ціною у розмірі 296 066,67 грн, яка належила ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2008, іпотечне майно реалізовано ТОВ «Укрспецторг Групп» () (а.с. 77).

Судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення вказано, що перераховано на користь банку згідно платіжного доручення №2399 від 25.07.2013 228 880 грн (а.с. 78), проте, платіжне доручення №2399 від 25.07.2013 на суму 228 880 грн у матеріалах справи відсутнє.

Крім цього, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в акті ВП №31829141 державного виконавця про реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів (аукціону) від 20.08.2013 не вказано про перерахування вказаної суми на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», в ньому вказані інші банки ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ КБ «Правекс-Банк», однак ПАТ АБ «Укргазбанк» не значиться, хоча сам позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» у відповіді на відзив на позовну заяву визнає факт реалізації іпотечної квартири (а.с.75-76), проте, належних та допустимих доказів в цій частині суду не надано, а суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене та прийшов до помилкового висновку про часткове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором та за рішенням суду про стягнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наданий детальний розрахунок заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та не зрозуміло, за який саме період обрахована сума 10 863,73 доларів США, оскільки згідно прийнятої постанови у виконавчому провадженні №65545826 передано стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом квартиру АДРЕСА_1 . Тобто, банк реалізував своє право на стягнення заборгованості з боржників шляхом звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири як предмета іпотечного договору. У наданому банком розрахунку вказано, що він виконаний з урахуванням суми заборгованості по кредиту та процентами, яка становить 73 065,44 доларів США. У вказаному розрахунку не містяться відомості, що на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 відповідно до акту ВП №31829141 від 20.08.2023 про реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів реалізовано майно, що передано в іпотеку, а саме квартиру АДРЕСА_1 та кошти перераховано позивачу, і що ці кошти увійшли при обрахунку загального розміру заборгованості.

Проте, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не зрозуміло, за який саме період обрахована сума 10 863,73 доларів США, що у виконавчому провадженні №65545826 передано стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом квартиру АДРЕСА_1 , тобто, банк реалізував своє право на стягнення заборгованості з боржників шляхом звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна і що ці кошти увійшли при обрахунку загального розміру заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості за кредитним договором №482 к-ф від 24.04.2008, яка стягнута рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2011 у справі №2-1529/11 солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» складає 101 586,73 доларів США та 72 163, 29 грн (а.с. 12).

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. 25.05.2021 у виконавчому провадженні за №65545826 відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №2-15298/11, виданого 28.02.2012 Октябрським районним судом м. Полтави, (про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 всього заборгованості у розмірі 101 586,73 долара США та 72 163,29 грн), залишок заборгованості вказано 76 549,56 доларів США (а.с. 18), тобто розмір заборгованості зазначено менший.

Згідно наданого позивачем у даній справі розрахунку заборгованості за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 заборгованість у розмірі 3% річних всього за 1810 днів із суми боргу 73 065,44 доларів США всього становить 10 863,73 доларів США (а.с. 7).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що загальний розмір боргу 73 065,44 доларів США, з якого проведено позивачем розрахунок 3% річних, вказано ще менший, що є правом позивача.

Беручи до уваги те, що матеріали справи не містять доказів щодо перерахування грошових коштів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» від реалізації квартири предмета іпотеки, також не містять доказів про інше часткове погашення боржниками присудженої за рішенням суду загальної заборгованості у розмірі 101 586,73 доларів США та 72 163, 29 грн, є правомірним зазначення позивачем суми боргу 73 065,44 доларів США, з якої розраховано 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 всього за 1810 днів у розмірі 10 863,73 доларів США. Відповідачами цей розмір не спростований, свій контррозрахунок ними не проведений, тому колегія суддів вважає, що наданий позивачем розрахунок є правильним та доведеним.

При цьому, колегія суддів враховує ту обставину, що оскільки ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2021 у справі №2-1529/11 (провадження №6/554/289/2021) у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відмовлено, а згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 25.05.2021 у виконавчому провадженні за №65545826 відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №2-15298/11, виданого 28.02.2012 Октябрським районним судом м. Полтави, на залишок заборгованості 76 549,56 доларів США, то саме боржник ОСОБА_1 є належним відповідачем у даній справі, а у позові до відповідача ОСОБА_2 слід відмовити.

Отже, при ухваленні рішення у справі суд першої інстанції не звернув на увагу на фактичні обставини, тому прийшов до помилково висновку про відмову у позові.

Колегія апеляційного суду вважає, що позов є доведеним в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 , тому підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовної вимоги.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі в задоволення позову на відповідача.

Згідно з матеріалів справи, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» при подачі позову сплати судовий збір у розмірі 2 859,30 грн та 1 864,42 грн (а.с. 1,2), при подачі апеляційної скарги ним сплачено 5 668,46 грн, а всього 10 392,18 грн, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 1,3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п.1,3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 01 травня 2025 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 3% річних від простроченої суми за час прострочення у розмірі 10 863,73 долари США.

У задоволенні позовуПублічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від простроченої суми за час прострочення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» сплачений судовий збір у розмірі 10 392,18 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов