Справа №295/9584/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Зосименко О.М.,

при секретарі судового засідання Хінцинській В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії,

установив:

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачів боргу за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 74 623,78 грн, та витрат понесених при сплаті судового збору, в обґрунтування якого зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка забезпечувалась послугами централізованого опалення, які надавав позивач. Відповідачі тривалий час не сплачували за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 направила клопотання в якому просив застосувати строки позовної давності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач.

Квартира АДРЕСА_2 , згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 432970852 від 26.06.2025 року є спільною частковою власністю та в різні періоди належала: ОСОБА_2 - з 30.06.1999 року по 16.12.2013 року - 1/2 частки квартири на підставі договору купівлі-продажу № 1775 від 30.06.1999 року та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2012 року у справі№ 2-879/2012; ОСОБА_1 - з 30.06.1999 року по даний час - 1/2 частки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2012 року у справі № 2-879/2012; ОСОБА_3 - з 17.12.2013 року по даний час - 1/2 частки квартири на підставі договору дарування № 1425 від 17.12.2013 року.

Як встановлено із позовної заяви та розрахунку заборгованості з відповідачів слід стягнути заборгованість, а саме: ОСОБА_2 - 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії за період з 01.03.2011 року по 16.12.2013 року у сумі 2 513,71 гри. та 1/3 частину витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1009,33 грн.; ОСОБА_1 - 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в період з 01.03.2011 року по 01.07.2025 року у сумі 37 311,89 грн. та 1/3 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1009,33 грн; ОСОБА_3 - 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в період з 17.12.2013 року по 01.07.2025 року у сумі 34 798,18 грн. та 1/3 частини витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1009,33 грн.

Згідно ухали Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2025 року провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, закрито в частині пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_3 .

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачено ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно положень ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін (ст. 162 ЖК України).

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019.

Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає з ч. 1 ст. 11 ЦК України про те, що цивільні справа та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підствою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 20.11.2024 в справі № 463/6799/18.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 12.03.2020 на території України було встановлено карантин, який тривав по 30.06.2023 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України).

Як визначено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, з 12.03.2020 і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом, а тому позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог за період з 12.03.2017 по 01.06.2021.

Позивач звернувся з позовом до суду 15.07.2025 щодо заборгованості наявної у ОСОБА_2 за період із 01.03.2011 по 16.12.2013 та заборгованості наявної у ОСОБА_1 за період із 01.03.2011 по 01.07.2025, пропустивши з урахуванням положень про переривання позовної давності, визначених Законом України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, строк позовної давності щодо вимог за період з 01.03.2011 по 11.03.2017. Тому за заявою відповідачів суд застосовує до позовних вимог щодо суми заборгованості за вказаний період строк позовної давності та відмовляє в задоволенні позову в цій частині в зв`язку з пропуском позивачем зазначеного строку позовної давності при зверненні до суду з позовом.

З огляду на те, що відповідачі у порушення своїх зобов`язань не сплачували в повному обсязі та вчасно плату за надані послуги з централізованого опалення, чим були порушені права позивача, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 12.03.2017 по 01.07.2025, що становить 28 016,24 грн,

Таким чином, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 1/3 частки від загальної суми заборгованості, що становить 28 016,24 грн, а також відмовляє, щодо вимог до відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст .ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 по 01.07.2025 в розмірі 28 016,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради судовий збір у розмірі 757,87 грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, вул. Київська, 48, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Зосименко