П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року про залишення позову без розгляду, постановлену під головуванням судді Слободянюк А.В., у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Баришівської селищної ради, Друга Київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила:

- визнати недійсним заповіт, складений 25 травня 2022 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідчений старостою Лук`янівського старостинського округу Броварського району Київської області Бондарем Володимиром Івановичем, зареєстрований в реєстрі за №9/1,9/2;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 3,4501 га, кадастровий номер :06:009:0018, яка розташована в Жовтневій сільській раді Згурівського району Київської області.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції повністю проігноровано той факт, що представник позивача, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи, кожен раз вказував поважність причин своєї неявки. Зауважує, що докази таких причин містилися безпосередньо в тексті клопотання (у випадках участі в інших судових засіданнях вказувалось посилання на справу). Вказує, що суд не вирішував питання щодо обов`язкової участі позивача та оскаржувана ухвала не містить інформації щодо неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася. Від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Крупського В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, на іншу дату з підстав необхідності приймати участь у проведенні невідкладних слідчих дій.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виснував, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи зазначене, а також те, що позивач реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відхиливши клопотання сторони позивача про відкладення розгляду. Крім того, належних доказів поважності причин неявки в судове засідання стороною позивача надано не було.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року провадження у справі відкрито в загальному позовному провадженні. Призначено підготовчий розгляд справи на 12 листопада 2024 року. Судові засідання у справі відкладались неодноразово.

25 березня 2025 року за клопотанням сторони відповідача оголошено перерву, наступне судове засідання призначено на 14 травня 2025 року (т.2, а.с.112,) про що представник позивача був належним чином повідомлений безпосередньо в суді, надавши власноруч підписану розписку.

13 травня 2025 року представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 14 травня 2025 року, у зв`язку з терміновим відрядженням. Доказів на підтвердження цього, представником позивача до суду не надано (т.2, а.с.188).

У підготовче судове засідання, призначене на 14 травня 2025 року, позивач та представник позивача не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Судове засідання, призначене на 14 травня 2025 року було відкладено на 16 липня 2025 року.

Повістка про виклик до суду на 16 липня 2025 року була надіслана представнику позивача - адвокату Крупському В.В. в його електронний кабінет 16 травня 2025 року о 14:34:36.

15 липня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 16 липня 2025 року, з підстав необхідності прийняти участь у проведенні невідкладних слідчих дій. Доказів на підтвердження цього, представником позивача до суду не надано (т.2, а.с.166-167).

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та її представник будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання і від сторони позивача не надходило заяв про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Так, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №465/205/17, від 28.10.2021 у справі №465/6555/16-ц.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 461/1190/21, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22, від 14.02.2024 у справі № 752/5040/19.

Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (постанова Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №295/13823/14-ц).

Отже, з огляду на те, що позивачем та її представником було допущено повторність (друга підряд) неявки в підготовче судове засідання, висновок суду про залишення позову без розгляду не суперечить вимогам чинного процесуального законодавства.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції не вирішував питання щодо обов`язкової участі позивача та оскаржувана ухавала не містить інформації щодо неможливості розгляду справи за відсутності позивача, зводяться до власного помилкового тлумачення норм процесуального права представником позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки неявка позивача та її представника у підготовче судове засідання є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача до суду, на момент ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило.

Апеляційний суд враховує правовий висновок Верховного Суду № 524/3490/17-ц від 27.03.2019 року, згідно якого відсутня необхідність повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.