Провадження № 2-о/201/376/2025
УХВАЛА

23 жовтня 2025 року місто Дніпро

Суддя Соборного районного суду м. Дніпра Куць О.О., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Позовна заява мотивована тим, що у 2013 році ОСОБА_1 познайомилась із ОСОБА_2 . Між ними склалися близькі особисті відносини, які з часом переросли у фактичні сімейні стосунки без державної реєстрації шлюбу. У 2015 році вони почали спільно проживати, вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємно підтримували один одного та діяли як сім`я. Мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 , проживала разом з сином та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продовжили спільно проживати, вести спільне господарство, разом дбали про оселю, підтримували один одного у повсякденному житті. З 26 на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з житлового приміщення - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене житлове приміщення було успадковане померлою після смерті сина ОСОБА_2 . За заявою ОСОБА_1 від 10.07.2025 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. було заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_3 .. В подальшому, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2025 року. Приводом прийняття нотаріусом вищезазначеного рішення було, в тому числі, відсутність підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, заявниця просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - з 2015 року по 26.06.2025 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана цивільна справа передана для розгляду судді Куць О.О.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, з 26 на ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2496.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового приміщення - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , однак постановою приватного нотаріуса останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки згідно ст. 1270 ЦК України ще не сплив 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця та немає документів, що підтверджують факт постійного проживання.

Відтак, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, їй потрібно для оформлення спадщини після смерті останньої.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з тим, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язано з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , оскільки із заяви та матеріалів справи, вбачається, що в даному випадку виник спір про право щодо спадкування майна померлої ОСОБА_3 , який має розглядатися в порядку позовного провадження. Також, суддею враховано те, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду із заявою 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не минув. Отже, суддя позбавлена можливості встановити коло усіх заінтересованих осіб.

Відтак, ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити ОСОБА_1 право подати позов до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Куць