Справа № 299/8403/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Мацунич М.В., Кожух О.А.

з участю секретаря Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 31 травня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 червня 2024 року у справі №299/8403/23 (Головуючий: Надопта А.А.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» про встановлення юридичного факту та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що його 02 червня 2015 року Наказом № 41 був прийнятий до відповідача на посаду юриста і Наказом № 48 від 14 листопада 2016 року - 11 грудня 2016 року звільнено з займаної посади юриста ОСББ «Щекавиця» за угодою сторін,відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Позивач зазначає, що наказ підписаний Головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» а саме: ОСОБА_2 який станом на 14 листопада 2016 року є керівник ОСББ «Щекавиця» відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, громадських формувань та фізичних осіб підприємців, що вказує про правомірність звільнення уповноваженою на те особою.

Існування даного наказу також підтверджено бухгалтером, який працював на момент звільнення. На підтвердження даної обставини ОСОБА_3 повідомила наступні обставини: «Я, ОСОБА_3 повідомляю, що в період з 01.12.2015 по 14.11.2016 року працювала головним бухгалтером в ОСББ «Щекавщя» код ЄДРПОУ: 3898857, підтверджую той факт, що в період моєї роботи в ОСББ «Щекавиця» ОСОБА_1 була подана заява від 14 листопада 2016 року про надання йому щорічної невикористаної відпустки за 2015-2016p.p. на 21 календарних днів з подальшим звільненням за угодою сторін. На підставі зазначеної заяви на той час Головою правління ОСББ «Щекавиця» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був виданий та підписаний Наказ № 48 від 14.11.2016р. «Про надання відпустки та подальше звільнення». З даним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено».

Враховуючи, що Наказ №48 від 14.11.2016 року є чинним тому у позивача виникає необхідність у встановлені та підтвердженні юридичного факту звільнення ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.36 КЗпП та внесення відповідних записів до його трудової книжки, оскільки про необхідність внесення запису до трудової книжки позивач звертався до відповідача в усному порядку, проте дані звернення були залишені без задоволення. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою про внесення записів до трудової книжки, проте дане заява була залишена без задоволення.

Позивач вважає своє право порушеним з моменту ігнорування внесення відповідних записів до трудової книжки, у зв`язку з чим просить суд встановити юридичний факт, що він був звільнений з 11.12.2016р. за угодою сторін (ч.1 ст.36 КЗпП) з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» на підставі наказу №48 від 14.11.2016р. та зобов`язати уповноважених осіб юридичної особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 про звільнення з 11.12.2016 за угодою сторін згідно ч.1 ст.36 КЗпП на підставі Наказу №48 від 14.11.2016р.

Рішенням Виноградівського районного суду від 31 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» про встановлення юридичного факту та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Додатковим рішенням Виноградівського районного суду від 12 червня 2024 року заяву представника відповідача адвоката Вербицького Ярослава Володимировича про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця», судові витрати, пов`язані з витратами на правничу допомогу в розмірі 13500 грн.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких ставиться питання про скасування рішень, як такі що постановлені з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у заявлених позовних вимогах відсутні, так як суд прийняв передчасні висновки та застосував взаємовиключні підстави для відмови у позові і судом першої інстанції зазначено, що вимога про зміну формування причин звільнення вже заявлялись позивачем у справі №758/4552/17 щодо якої було прийнято рішення, яке набрало законної сили. Зміна голови та передача документів, їх наявність чи відсутність не впливає на працівника, оскільки це питання стосується роботодавця та є питанням роботодавця в силу норм законодавства та судової практики. Апелянт вважає, що позивач підтвердив більш вірогідними доказами обставини того, що позивач був звільнений та трудові відносини були припинені саме на підставі наказу №48 від 14 листопада 2016 року, які містяться в матеріалах справи.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 на додаткове рішення суду першої інстанції зазначено, що судом було надано суттєву перевагу доказам та доводам позивача та залишено поза увагою доводи в частині, що витрати не відповідача не відповідають вимогам співмірності, розумності, справедливості та фінансового стану позивача враховуючи не майновий стан спору. Вказані доводи було залишено поза увагою і здійснено грубе порушення рівності та змагальності сторони, ст.. 64 Конституції України, ст..ст. 6, 12 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку їм електронного документу і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

При зверненні у суд із позовом ОСОБА_1 просив встановити юридичний факт, звільнення його з 11.12.2016р. за угодою сторін ч.1 ст.36 КЗпП України з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавиця» на підставі наказу №48 від 14.11.2016р., і зобов`язати відповідача внести відповідний запис до його трудової книжки про звільнення.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.03.2020р., яке набрало законної сили та було предметом перегляду Верховним судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді юриста в ОСББ «Щекавиця» з 02 червня 2015 року у відповідності до наказу №41від 02.06.2015 року і в подальшому наказом від 27.01.2017 року №27/01/2-К його звільнено з роботи 16.11.2016р. на підставі ст.. 40 п.4КЗпП України у зв`язку з прогулом без поважних причин.

Зі змісту даного рішення вбачається що у судовому засіданні не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що ОСОБА_1 надавалась відпустка з 21.11.2016 року із наступним звільненням, а тим самим з поважних причин він був відсутній на роботі, оскільки судом не було прийнято до уваги незасвідчену копію наказу №48 від 14.11.2016 року як неналежний доказ, так як відсутній оригінал цього наказу.

На спростування доводів позивача про звільнення його на підставі наказу від 14 листопада 2016 року №48 у матеріалах справи наявна копія журналу реєстрації наказів ОСББ«Щекавиця» за 2016-2017 роки, у якому відсутній запис про реєстрацію наказу від 14 листопада 2016 року №48 і зазначене свідчить про те, що ОСББ«Щекавиця» не видавала наказ від 14 листопада 2016 року.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що він був звільнений з 11.12.2016 року за угодою сторін (ч 1 ст. 36 КЗпП України) з ОСББ«Щекавиця» на підставі наказу №48 від 14.11.2016 року не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, а відповідно не може бути і задоволена вимога про зміну формулювання підстави звільнення позивача з посади юриста ОСББ«Щекавиця» зі звільнення у зв`язку з прогулами без поважних причин на підставі п. 4 ст.40 КЗпП України на звільнення за угодою сторін на підставі ч 1 ст. 36 КЗпП України про що слід внести зміни у трудову книжку.

Разом з тим, позивач дізнався про порушення його прав на підставі наказу після отримання листа від 30.01.2017р., яким його було повідомлено про звільнення на підставі наказу №27/оі/2-к від 27.01.2017 року і був обізнаний про можливе порушення його прав, а в суд із даним позовом звернувся 12 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку позовної давності передбаченій по категорії таких справ.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції з урахуванням вимог ст..ст. 137,141 ч 8 ЦПК України обґрунтовано стягнув 13500 грн. на правничу допомогу, розмір який є спів мірним із складністю справи та виконаних робіт, обсягом наданих адвокатських послуг.

Рішення суду та додаткове рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 31 травня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ