Справа № 521/6794/25
Провадження № 2/521/4329/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якому позивач просив суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 475 552,00 грн.: з яких завдаток в розмірі 233 480,60 грн., додаткова сума у розмірі завдатку в сумі 233 480,60 грн., пеня в розмірі 7 938,34 грн., три проценти річних в розмірі 652,46 грн., а також стягнути судові витрати у справі, які складаються із сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 21.10.2024 року укладено Договір підряду № 21-10/2024. Пунктом 1.1 вказаного Договору сторони узгодили, що Підрядник зобов`язується за завданням Замовника власними та/або залученими силами і засобами, на свій ризик, з власних матеріалів та на власному виробництві виготовити споруду (Продукцію), а також здійснити інші, пов`язані із виробництвом та підготовкою до експлуатації Продукції роботи, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виготовлену Продукцію та виконані роботи. Додатковою угодою № 1 до договору № 21-10/2024 сторони погодили, що такою Продукцією є модульна лазня. Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди, вартість модульної лазні складає 365 000,00 грн. За умовами оплати Замовник сплачує передплату в розмірі 60 % від загальної вартості Продукції, що складає 219 000,00 грн. Строк виготовлення модульної лазні становить 60 календарних днів з моменту отримання передплати за цим Договором (п. 5 Додаткової угоди).

Зазначає, що на виконання умов Договору та Додаткової угоди, Позивач в якості завдатку передав Відповідачу грошові кошти двома платежами. Перший платіж передано 22.10.2024р. в розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується розпискою від 22.10.2024 року, а другий платіж передано 17.12.2024р. в розмірі 2 000,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом гривні до долару США станом на день передання коштів еквівалентно 83 480,60 грн. Тобто, Позивачем на користь Відповідача сплачено кошти в загальному розмірі 233 480,60 грн. (150 000,00 грн. + 83 480,60 грн.). Вважає, що в повному обсязі виконав обов`язок із внесення завдатку за виготовлення модульної лазні.

Вказує, що останнім днем на виготовлення Підрядником модульної лазні та виконання відповідних робіт є 14.02.2025р., однак Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 модульну лазню не виготовив, жодних дій на виконання умов Договору та Додаткової угоди не вчинив. Договір підряду № 21-10/2024 розірвано Позивачем в односторонньому порядку з 21 березня 2025 року через невиконання Відповідачем своїх зобов`язань, про що останнього повідомлено у повідомленні-претензії від 21.03.2025р. Однак, ФОП ОСОБА_2 вимогу Позивача залишено без уваги, грошові кошти у вигляді завдатку в добровільному порядку не повернуто, у зв`язку із чим останній звертається до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.57-58)

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 вересня 20255 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.102)

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, однак його представник звернувся до суду із заявою, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст. 57 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 21.10.2024 року укладено Договір підряду № 21-10/2024. (а.с. 28-36)

Пунктом 1.1 вказаного Договору сторони узгодили, що Підрядник зобов`язується за завданням Замовника власними та/або залученими силами і засобами, на свій ризик, з власних матеріалів та на власному виробництві виготовити споруду (Продукцію), а також здійснити інші, пов`язані із виробництвом та підготовкою до експлуатації Продукції роботи, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виготовлену Продукцію та виконані роботи.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, строки та графік виготовлення Продукції та виконання робіт (їх окремих етапів) визначаються Сторонами у додаткових угодах до цього Договору.

За умовами пункту 4 Договору підряду № 21-10/2024 сторони дійшли згоди, що ціна за цим Договором включає відшкодування витрат Підрядника (закупівля матеріалів для виробництва модульної споруди, оплата робіт з виготовлення модульної споруди, її транспортування) та оплату інших, пов`язаних з виробництвом та підготовкою до експлуатації Продукції робіт, визначених у додаткових угодах до цього Договору.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що попередньо погоджена Сторонами вартість Продукції та робіт (їх окремих етапів), а також строки оплати визначається Сторонами у додаткових угодах до цього Договору і специфікаціях до них та сплачується Замовником у відповідному порядку.

Додатковою угодою № 1 до договору № 21-10/2024 сторони погодили, що такою Продукцією є модульна лазня. (а.с. 37-39)

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди, вартість модульної лазні складає 365 000,00 грн. За умовами оплати Замовник сплачує передплату в розмірі 60 % від загальної вартості Продукції, що складає 219 000,00 грн..

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди строк виготовлення модульної лазні становить 60 календарних днів з моменту отримання передплати за цим Договором.

Попередньо погоджена сторонами вартість модульної споруди та робіт (їх окремих етапів), а також строки оплати визначені у Додатковій угоді № 1 до договору, пунктом 3 якої встановлено вартість модульної лазні 365 000,00 грн.

Згідно з пунктом 4 даної Додаткової угоди, Замовник сплачує передплату в розмірі 60 % від загальної суми споруди, що становить 219 000,00 грн. та надалі сплачує кошти за готовністю окремих її деталей, а саме:

20 %, що складає 73 000,00 грн. за готовністю каркасу;

10 %, що складає 36 500,00 грн. за готовністю до вивезення на ділянку;

10 %, що складає 36 500,00 грн. після монтажу на ділянці.

На виконання умов Договору та Додаткової угоди, Позивач в якості завдатку передав Відповідачу грошові кошти двома платежами, а саме перший платіж передано 22.10.2024 року в розмірі 150 000,00 грн., другий платіж передано 17.12.2024 року в розмірі 2 000,00 доларів США.

Зазначене підтверджується власноручно складеними та підписаними Відповідачем розписками від 22.10.2024 року та 17.12.2024 року відповідно. (а.с. 40)

Згідно даних Національного банку України, офіційний курс гривні відносно долару США станом на день передання коштів (17.12.2024 р.) становить 41,7403 грн., тобто загальна сума завдатку, складає 233 480,60 грн. (150 000,00 грн. + (2000 доларів США*41,7403 грн. = 83 480,60 грн.).

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 модульну лазню не виготовив, жодних дій на виконання умов Договору та Додаткової угоди не вчинив.

Відповідно до пункту 12.4 Договору, Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін, шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору, або в односторонньому порядку у разі невиконання іншою стороною зобов`язань, за умови повідомлення про це у 20-денний строк.

Договір підряду № 21-10/2024 розірвано Позивачем в односторонньому порядку з 21 березня 2025 року через невиконання Відповідачем своїх зобов`язань, про що останнього повідомлено у повідомленні-претензії від 21.03.2025 року. Також у повідомленні-претензії зазначено про повернення на банківський рахунок Позивача завдатку, сплаченого ним за виготовлення модульної лазні. (а.с. 41-43)

Факт надсилання повідомлення-претензії на поштову адресу Відповідача підтверджується описом-вкладенням до поштового відправлення № 284, фіскальним чеком № 329 від 21.03.2025р. та списком згрупованих відправлень № 4084 від 21.03.2025р.. (а.с. 44,45)

Як вбачається із трекінгу Укрпошти поштового відправлення та фіскального чеку № 284 від 10.04.2025 року, вказане повідомлення-претензію повернуто відправнику через закінчення встановленого терміну зберігання. (а.с. 46-47)

Крім того, повідомлення-претензію також надіслано на офіційну електронну пошту Відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. (а.с. 49)

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором підряду.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Частиною 2 статті 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 3 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частин 2, 3 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 3 статті 651 ЦК України).

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

У зв`язку із невиконанням ФОП ОСОБА_2 договірних зобов`язань, на поштову адресу Відповідача надіслано повідомлення-претензію від 21.03.2025р., яким доведено до відома останнього про розірвання ОСОБА_1 Договору підряду № 21-10/2024 в односторонньому порядку з 21.03.2025 року.

Таким чином, Договір підряду між сторонами розірвано в односторонньому порядку через порушення Відповідачем своїх зобов`язань за договором, зобов`язання сторін є припиненими, а тому Позивач вправі вимагати від Відповідача кошти, одержані ним за договором.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом наведених норм ЦК України, завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Частиною 1 статті 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13.01.2021 у справі № 686/6823/14 (провадження № 61-6475св20), від 02.10.2024 у справі № 607/16890/22 (провадження № 61-8354св24), від 19.02.2025 у справі № 523/10249/20 (провадження № 61-16752св24), від 05.03.2025 у справі № 369/4627/23 (провадження № 61-9644св24).

Оскільки між сторонами у письмовій формі укладено договір підряду, який засвідчений їхніми особистими підписами, а Позивачем грошові кошти сплачено на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, то правова природа переданих коштів є завдатком.

Враховуючи викладене, з огляду на порушення Відповідачем договірних зобов`язань, такий завдаток підлягає поверненню Позивачеві в порядку статті 571 ЦК України.

Судом встановлено, що загальна сума завдатку, яка підлягає поверненню Відповідачем складає 233 480,60 грн. (150 000,00 грн. + (2000 доларів США*41,7403 грн. = 83 480,60 грн.).

Щодо підстав стягнення додаткової суми у розмірі завдатку.

Абзацом 1 частини 1 статті 571 ЦК України унормовано, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Отже, в разі порушення стороною договору (кредитором) зобов`язань за договором, забезпеченим завдатком, винна сторона повинна окрім основної суми завдатку повернути потерпілій стороні (боржнику) додаткову суму в розмірі завдатку.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 925/577/21 виснував, що договір підряду має двосторонній характер, тобто певні обов`язки покладаються як на одну, так і на іншу сторону, тому у такому зобов`язанні кожна зі сторін одночасно є боржником та кредитором.

З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку.

Виконання зустрічних зобов`язань передбачає виконання кожною із сторін свого обов`язку у порядку, встановленому в даному випадку договором підряду.

Якщо ж одна із сторін зобов`язання не виконує свого обов`язку у порядку і строки, встановлені договором, то відповідно друга сторона має право або зупинити виконання свого обов`язку, або відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, оскільки Позивачем виконані зобов`язання за договором підряду, а невиконання умов Договору сталося з вини Відповідача, то наявні правові підстави для стягнення з останнього додатково суми у розмірі завдатку становить 233 480,60 грн..

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору сторонами визначено, що у випадку порушення Підрядником строку виготовлення та/або передання Продукції Замовнику, а також строку виконання робіт, передбачених цим Договором (додатковими угодами до нього), Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості прострочених Продукції чи робіт за кожен день прострочення.

Сторонами у Додатковій угоді № 1 до договору узгоджено, що строк виготовлення модульної лазні 60 календарних днів з моменту отримання передплати (завдатку).

Позивачем грошові кошти у вигляді завдатку в повному обсязі передано Відповідачу 17 грудня 2024 року.

Таким чином, останнім днем на виготовлення Відповідачем модульної лазні та виконання відповідних робіт є 14 лютого 2025 року.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Разом з тим, як вказувалось вище, Договір підряду № 21-10/2024 розірвано Позивачем в односторонньому порядку 21 березня 2025 року.

Відповідно до частини 2 статті 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Тобто після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах, оскільки розірвання договорів у контексті статей 598 та 651 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання.

Після розірвання правочину між сторонами не існує договірних правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 757/56446/20-ц.

Тобто, з моменту розірвання договору підряду пеня не нараховується.

Враховуючи викладене, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 15.02.2025р. по 20.03.2025р..

Розрахунок пені здійснюється за формулою: Пеня = [Сума заборгованості] x [розмір пені, зазначений у договорі] x [кількість днів прострочення] / 100.

Відповідно до розрахунку, поданого позивачем розмір пені, який належить до сплати Відповідачем за прострочення виконання зобов`язання з 15.02.2025р. по 20.03.2025р. становить 7 938,34 грн. (233 480,60 грн. х 0,1 х 34 дні / 100).

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, а тому суд з таким погоджується.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Договір підряду № 21-10/2024 розірвано Позивачем в односторонньому порядку 21.03.2025р. Обов`язок повернути отримані кошти у Відповідача виник 22 березня 2025 року, а тому вказана дата є днем початку нарахування трьох процентів річних.

Розрахунок трьох процентів річних відбувається за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] x [Процентна ставка] / 100% / 365 днів x [Кількість днів прострочення].

Три відсотки річних (за період з 22.03.2025р. по 24.04.2025р.) = 233 480,60 грн. * 3 % /100% / 365 * 34 дні = 652,46 грн.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, а тому суд з таким погоджується.

Враховуючи, що станом на день звернення до суду з позовом, зобов`язання за умовами договору не виконанні, грошові кошти за невиконання зобов`язань не повернуті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню та загальний розмір коштів, що підлягає сплаті Відповідачем становить 475 552,00 грн. (233 480,60 грн. + 233 480,60 грн. + 7 938,34 грн. + 652,46 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Натомість, за ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 24.04.2025 року позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3850,68 грн..(а.с. 15)

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 850,68 грн..

Керуючись ст.ст.15, 16, 509, 549, 598, 611, 627, 651, 837, 846, 852, 853,858, 1212 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошові кошти в загальному розмірі 475 552 (чотириста сімдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн.: з яких завдаток в розмірі 233 480,60 грн., додаткова сума у розмірі завдатку в сумі 233 480,60 грн., пеня в розмірі 7 938,34 грн., три проценти річних в розмірі 652,46 грн..

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 3 850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 68 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН