ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9096/25Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/955/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу №607/9096/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2025 року (постановлену суддею Позняком В.М., дати складення повного тексту судового рішення не зазначено) про застосування заходів процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

В межах даної справи ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засіданні від 06 червня 2025 суд задовільнив клопотання представника відповідача та викликав у судове засідання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У судове засідання 02 липня 2025 року свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не з`явилися та не повідомили завчасно суду про причини своєї неявки, в зв`язку з чим ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2025 року суд постановив:

- застосувати до свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 захід процесуального примусу у виді приводу до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на судове засідання 10:10 год 22 липня 2025 року;

- застосувати до ОСОБА_7 штраф за невиконання процесуальних обов`язків у розмірі 0.3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 (сорок) коп;

- застосувати до ОСОБА_6 штраф за невиконання процесуальних обов`язків в розмірі 0.3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням щодо застосування заходу процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, свідок ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апелянтка зазначає, що вона отримала повістку про виклик до суду для допиту в якості свідка на 02 липня 2025 року та 24 червня 2025 року засобами поштового зв`язку направила заяву на адресу суду про розгляд справи у її відсутності, вказала що їй нічого нічого не відомо з приводу даної справи.

Оскільки 1 та 2 липня 2025 року ОСОБА_6 перебувала у відрядженні в м.Прилуки, то в судове засідання 02 липня 2025 року, куди була викликана як свідок у справі, не з`явилася.

Вважає ухвалу суду першої інстанції передчасною та необґрунтованою, оскільки в її діях відсутні ознаки недобросовісності, вона написала та направила заяву на адресу суду про розгляд справи у її відсутності, а в день слухання справи перебувала у відрядженні.

У зв`язку з викладеним, просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2025 року в частині застосування до ОСОБА_6 штрафу за невиконання процесуальних обов`язків в розмірі 0.3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 (сорок) коп.

В судове засідання апелянт та сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Як видно зі змісту та прохальної частини апеляційної скарги, вона подана лише в частині застосування до ОСОБА_6 штрафу за невиконання процесуальних обов`язків в розмірі 0.3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засіданні від 06 червня 2025 року суд задовільнив клопотання представника відповідача та викликав у судове засідання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Із поштових повідомлень про вручення вбачається, що судові повістки були вручені ОСОБА_8 19 червня 2025 року, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 02 липня 2025 року свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не з`явилися, не повідомили про причини неявки.

09 липня 2025 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_6 , датована 26 червня 2025 року (прийнято у поштовому відділені 29 червня 2025 року), в якій остання повідомляє, що не зможе з`явитись до суду, оскільки проживає в Хмельницькій області, вказала, що по справі їй нічого не відомо та просила суд розглянути справу у її відсутності.

Відповідно до наказу від 30 червня 2025 року ОСОБА_6 як директор ТОВ «ВСВ ТРАНС ЛОГІСТИК» направила себе у відрядження до м.Прилуки з 01 липня 2025 року по 02 липня 2025 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин.

У разі неможливості прибуття до суду та участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за викликом суду свідок зобов`язаний завчасно повідомити про це суд.

Положеннями ч.1 ст.90 та ч.1 ст.91 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

Статтею 128 ЦПК України передбачено, зокрема, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення-завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно зі ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід;

5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 144 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.148 ЦПК суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0.3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених ч.9 ст.203 цього Кодексу.

Під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідач, боржник є юридичною особою) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застосовуючи до ОСОБА_6 захід процесуального примусу у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що, свідок, яка була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи у судове засідання не з`явилась.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що свідок завчасно не повідомила поважних причин невиконання обов`язку, передбаченого статтею 69 ЦПК України.

Заява, яка направлена Бойчук 29 червня 2025 року, надійшла до суду 09 липня 2025 року, при тому, що повістка отримана нею 19 червня 2025 року, не містить поважних причин неявки на судове засідання. Свідок лише зазначила, що проживає у іншій області, по справі їй нічого не відомо та просила розглядати справу без неї.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, свідки зобов`язані з`явитися за викликом суду і не можуть звільнятися від такого обов`язку з причини, що їм нічого невідомо у справі.

ОСОБА_6 вказує, що відповідно до наказу від 30 червня 2025 року перебувала у відрядженні, апеляційний суд наголошує, що це не виключає тієї обставини, що вона завчасно не повідомила про це суд першої інстанції, при цьому також і не вказала про це у своїй заяві від 26 червня 2025 року.

Більше того, в наступні судові засідання (22 липня 2025 року, 05 серпня 2025 року, 09 вересня 2025 року) свідок так і не з`явилась, чим не виконала покладений на неї обов`язок прибути на виклик суду.

Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2025 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 21 жовтня 2025 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак