Дата документу 09.10.2025Справа № 554/9490/25
Провадження № 2/554/4049/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Гольник Л.В.,

при секретарі - Фесенко К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 74054,05 грн., 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 07.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №775224696 на суму 18230 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://moneyveo.ua та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який використав для підписання кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладення кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договору, перевірило не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки позичальнику.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

07.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів на банківську карту № НОМЕР_1 , яку відповідач вказала у заявці при укладенні кредитного договору.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, та в подальшому додаткові договори до цього щодо продовження терміну дії самого договору факторингу. Також було підписано реєстр прав вимоги № 140 від 29.06.2021 року.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було підписано договір факторингу № 05/0820-01, згідно умов якого до нового стягувача перейшли права вимоги за зобов`язаннями, у тому числі і за кредитний договір №775224696. Також було підписано реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 2.

20.10.2023 року між ТОВ «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №775224696. Підписано реєстр боржників № б/н від 20.10.2023 згідно якого заборгованість відповідача складає на момент звернення до суду із даним позовом 74054,05 грн.

Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі - 74054,05 грн., з яких 18228,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 55825,09 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.

Вказану заборгованість відповідачем до цього часу не погашено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 01.07.2025 року за позовною заявою ТОВ «ФК «ЕЙС» відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, про причини неявки не інформувала, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подала.

Ураховуючи викладене, суд розглядає справу у відсутність нез`явившихся учасників процесу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків.

Так, судом встановлено, що 07.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 775224696 на суму 18230 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://moneyveo.ua та ознайомився з актуальною редакцією правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договору, перевірило не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки позичальнику.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора.

Відповідно до п. 1.1. Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Згідно з Договором сума кредиту складає: 18230 грн., строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 30 календарних днів.

Дисконтна процентна ставка складає 1,23% від суми кредиту за кожний день користування ним, як зазначено у п. 1.4.2. Договору.

07.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору № 5375-41ХХ-ХХХХ-0102, яку відповідач вказала у заявці при укладенні кредитного договору.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, та в подальшому додаткові договори до цього щодо продовження терміну дії самого договору факторингу. Також було підписано реєстр прав вимоги № 140 від 29.06.2021 року.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було підписано договір факторингу № 05/0820-01, згідно умов якого до нового стягувача перейшли права вимоги за зобов`язаннями, у тому числі і за кредитний договір № 775224696. Також було підписано реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 2.

20.10.2023 року між ТОВ «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого до позивача перейшло паво вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 775224696. Підписано реєстр боржників № б/н від 20.10.2023 згідно якого заборгованість відповідача складає на момент звернення до суду із даним позовом 74054,05 грн.

Як слідує з позову, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 74054,05 грн., яка складається із 18228,96 грн - заборгованість за тілом кредиту, 55825,09 грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №775224696 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено 07.03.2021, натомість договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» був укладений 28.11.2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року.

Оскільки ТОВ «Таліон плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло було передане цим товариством на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс».

Оскільки ТОВ «Онлайн фінанс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, також не набуло, таке право не могло було передане цим товариством на підставі договору факторингу № 20/10/23-03від 20.10.2023 року ТОВ «ФК «ЕЙС».

Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЙС» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 07.03.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 року у справі №910/12787/17.

Таким чином, оскільки позовні вимоги до ОСОБА_1 заявлені неналежним позивачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному вебпорталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, 19, оф.2005

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В. Гольник