Справа № 169/599/25
Провадження № 2/169/385/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Тітівалова Р. К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

15 липня 2025 року до суду надійшов позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан») до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позов мотивований тим, що 13 січня 2022 року ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_1 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР-207704076), згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

17 січня 2022 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-15 6 км ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого відірвалось переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «KIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1

18 січня 2022 року до ТДВ «СК «Гардіан» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся ОСОБА_2 , який зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіля марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 .

Вказуючи, що 07 травня 2022 року та 14 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування та станом на 16 червня 2023 року страхове відшкодування в розмірі 61 299.86 гривень було виплачене, посилаючись на положення підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтю 1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь витрати з виплати страхового відшкодування в розмірі 61 299.86 гривень та судові витрати.

Представник відповідачки адвокат Зуб В. В. подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що, положенням підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який посилається позивач, визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Проте, під час розгляду Ковельським міськрайонним судом Волинської області справи про адміністративне правопорушення № 159/452/22 технічний стан транспортного засобу, яким керувала відповідачка, та причинно-наслідковий зв`язок між ним та дорожньо-транспортною подією, судом не встановлювався (а. с. 48-52).

У судове засідання представниця позивача не з`явилася, 10 жовтня 2025 року подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати без її участі (а. с. 74).

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документу (а. с. 70, 73), про причини неявки суд не повідомляли, клопотань не подавали.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що 13 січня 2022 року ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_1 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР-207704076), згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У постанові Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22 зазначено, що 17 січня 2022 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-15 6 км ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого відірвалось переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення своєї вини не заперечувала.

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а. с. 11).

18 січня 2022 року до ТДВ «СК «Гардіан» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся ОСОБА_2 , який зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіля марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 12)

07 травня 2022 року та 14 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявами про виплату страхового відшкодування (а. с. 13-14).

Відповідно до страхових актів, складених ТДВ «СК «Гардіан», та платіжних доручень ОСОБА_2 виплачене страхове відшкодування на загальну суму 61 299.86 гривень (а. с. 15-20).

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Встановлено, що постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22 ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а, відтак, на підставі частини шостої статті 82 ЦПК України вказана постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду у цій справі в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, у цій справі не підлягає доказуванню, що саме бездіяльність ОСОБА_1 , яка «перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу» призвела до того, що «відірвалося переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «КІА», номерний знак НОМЕР_2 ».

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник).

Водночас правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачений такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

З матеріалів справи видно, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», а вина водія ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України встановлена постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22.

ТДВ «СК «Гардіан» виплатило потерпілій особі 61 299.86 гривень страхового відшкодування.

У безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди перебуває наявність винних дій (бездіяльності) відповідачки, що проявилися у порушенні Правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу «KIA», номерний знак НОМЕР_2 , а саме дій (бездіяльності), внаслідок яких під часу руху в автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , відірвалось переднє ліве колесо, що й стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає, що в розглядуваному випадку наявні підстави для відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки позивачем надано суду докази, які підтверджують невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху та наявності причинного зв`язку між цією невідповідністю та наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.

Факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідачка як особа, яка винувата в дорожньо-транспортній пригоді, притягнута до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, отже, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Проте, не можна повністю погодитися із розміром відшкодування, який позивач просив стягнути.

Відповідно до страхових актів № G-16928-1, № G-16928-2 та платіжних доручень № 7323, № 177272 позивач виплатив потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування 29 липня 2022 року у розмірі 14606,17 гривень, 16 червня 2023 року 42201,29 гривень на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у справі № 159/3688/22 (а. с. 15, 16, 18, 19).

Окрім того, позивач склав страховий акт № G-16928-3, в який включив як страхове відшкодування судові витрати, стягнуті з нього рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року, яке постановою Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року залишене без змін, у справі № 159/3688/22, а саме: 3500 гривень вартості проведення експертизи та 992,40 гривень судового збору (а. с. 17).

Зазначені суми позивач перерахував потерпілому ОСОБА_2 (а. с. 20).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Аналіз наведеної норми Закону дає обґрунтовані підстави для висновку про те, що судові витрати, понесені страховиком як відповідачем у межах цивільної справи за позовом потерпілого, не є тими витратами, які пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з чим не підлягають відшкодуванню в порядку регресу.

З огляду на вказане в позові в частині стягнення з відповідачки 4492,40 гривень слід відмовити.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадкі в, встановлених цим Кодексом.

Доводи представника відповідачки адвоката Зуба В. В., викладені у відзиві на позов, спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22 встановлено, що ОСОБА_1 перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого відірвалось переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачка свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не заперечувала.

Вказане судове рішення набрало законної сили та не оскаржувалося у апеляційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що текст викладеної в постанові суті інкримінованого відповідачці правопорушення повністю кореспондується зі змістом підпункту «а» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , був у технічно справному стані, дорожньо-транспортна пригода не є в причинному-наслідковому зв`язку з невідповідністю технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху і з яких причин переднє ліве колесо відокремилося від автомобіля під час його руху, сторона відповідача суду не надала.

Такі ж обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди та винуватості ОСОБА_1 встановлені в постанові Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у справі № 159/3688/22 за позовом ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення матеріальної шкоди, що в контексті частини четвертої статті 82 ЦПК України не доказується при розгляді іншої справи, у якій бере участь особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, встановивши, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідачки внаслідок невідповідності технічного стану її транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідачки на користь позивача 56807,46 гривень страхового відшкодування у порядку регресу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 07 листопада 2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6115/10 від 07 липня 2017 року, ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1941028 від 07 липня 2025 року, акт № 15 про надані послуги від 13 січня 2025 року, платіжну інструкцію № 228041 від 20 січня 2025 року (а. с. 4-10).

Витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідачка та її представник відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляли, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовували.

Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (92,67 %), з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2806,05 гривень (3028 грн * 92,67 % = 2806,05 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1853,40 гривень (2000 грн * 92,67 % = 1853,40 грн).

На підставі викладеного, статей 22, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, статей 22, 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» 56807 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сім) гривень 46 (сорок шість) копійок.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) гривні 40 (сорок) копійок та судовий збір у розмірі 2806 (дві тисячі вісімсот шість) гривень 05 (п`ять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», адреса місця знаходження: вулиця Саксаганського, 96, місто Київ, .

Представниця позивача: Капля Аліна Степанівна, адреса місця знаходження: проспект Берестейський, 65, корпус «Б», офіс 457, місто Київ, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідачки: ОСОБА_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 .

Повне рішення складене 23 жовтня 2025 року.

Головуючий