Провадження № 22-ц/812/1467/25 Суддя першої інстанції Гуденко О.А.
Провадження № 22-ц/812/1479/25 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Провадження № 22-ц/812/1480/25
У Х В А Л А

14 жовтня 2025 року м. Миколаїв Справа № 490/8346/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Крамаренко Т.В., Самчишина Н.В.,

при секретарі судового засідання Повертайленко Ю.В.,

за участі представниці позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради Бакалової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , про витребування доказів по цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року та ОСОБА_4 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_1 , на це ж рішення суду та ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2025 року, ухвалені за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Служби у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації, Веснянської сільської ради Миколаївської району Миколаївської області про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2019 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

02 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Служби у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2019 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Служби у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради. Відкладено підготовче засідання. про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2024 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору за зустрічним позовом - виконком Веснянської сільської ради Миколаївської району Миколаївської області як орган опіки та піклування.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 про надання міжнародно-правової допомоги

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 13 червня 2025 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 .

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01 березня 2022 року і до повноліття дитини.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2 768 грн 40 коп. судового збору сплаченого за подачу позову до суду.

Стягнуто на користь держави з ОСОБА_2 768 грн 40 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку скасувати, та ухвалити нове, яким визначити розмір стягуваних аліментів у 1/10 частці, залишити питання щодо визначення місця проживання дитини відкритим до встановлення об`єктивних обставин, у тому числі за результатами міжнародно правової допомоги. Зустрічний позов ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом з батьком задовольнити. Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 виклав заперечення на протокольну ухвалу суду першої інстанції від 02 червня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про надання міжнародно-правової допомоги.

Крім того в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив суд звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина Das Bundesamt fur Justiz (Federal Office of Justice) Zentralstelle fur internationale Rechtshilfe in Zivil-und Handelsschen und Zentralstelle im internationalen Kindschaftsrecht Adresse:53094 Bonn,Germany з дорученням:

-витребувати у компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина інформацію про місце фактичного проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-провести обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем їх проживання, з метою з`ясування наявності необхідних умов для проживання та виховання малолітньої дитини;

-вислухати думку малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності психолога, перекладача (у разі необхідності), щодо вирішення спору між батьками про визначення його місяця проживання;

-надати суду висновок щодо доцільності або недоцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , разом із матір`ю. з метою забезпечення надання міжнародної правової допомоги доручити Міністерству юстиції України, як центральному органу, відповідальному за реалізацію міжнародного співробітництва у цивільних справах забезпечити направлення доручення компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина для вчинення процесуальних дій.

-зупинити провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Також заявник зазначав, що вказане клопотання вже заявлялось в суді першої інстанції, проте суд відмовив в його задоволені..

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення такого відсутні.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спільних правовідносин), та дає можливість ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом запитувача.

За такого, кожна сторона сама розглядає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на стороні спору, а суд розглядає справу в межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

В силу вимог частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до частин 1,5 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Частиною 1 статті 498 ЦПК України, яка кореспондується із положеннями частини 1 статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, у разі, якщо при розгляді цивільної справи у суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави, згідно пункту 12 частини першої статті 253 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що на момент звернення із позовом у вересні 2019 року позивачка проживала з дитиною на території Україна.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на всій території України введено воєнний стан, що триває до тепер.

Внаслідок загрози життю та здоров`ю дитини через масові ракетні обстріли ОСОБА_4 разом із донькою ОСОБА_7 та сином тимчасово виїхали до Федеративної Республіки Німеччина, де на підставі відповідного дозволу проживають до теперішнього часу.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_4 та її діти перебувають у Федеративній Республіці Німеччина в м. Галле на підставі тимчасової довідки про погоджену посвідку на проживання. Також позивачка має дозвіл на роботу та її діти отримали послугу з медичного страхування. Нею укладено договір оренди трикімнатної житлової квартири, в яку вона разом з дітьми в`їхали для подальшого проживання.

З огляду на введення воєнного стану в Україні, вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, першочерговим завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційний суд доходить висновку, що доводи на які ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , посилається в своєму клопотанні, є неприйнятними, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про перебування дитини ОСОБА_8 з матір`ю у Федеративній Республіці Німеччина за належних умов. Поки триває на території України воєнний стан, в інтересах дитини їй безпечніше тимчасово перебувати за кордоном.

Більш того, колегія суддів звертає увагу, що питання про звернення до іноземного суду з дорученням про надання правової допомоги щодо отримання доказів та зупинення провадження у справі вирішувалось при розгляді справи в суді першої інстанції і у задоволенні відповідного клопотання було відмовлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає наявності підстав для задоволення клопотання про витребування у компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини вищезазначеної інформації.

Як наслідок, відсутні і підстави для зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 8 частини 1 статті 252 ЦПК України, пунктом 12 частини 1 статті 253 ЦПК України.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_3 , про витребування у компетентних органів Федеративної Республіки Німеччини інформацію про: місце фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проведення обстеження умов його проживання у Німеччині; з`ясування думки дитини ОСОБА_6 щодо вирішення спору між батьками про його місце проживання; необхідність надання висновку щодо доцільності або недоцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 разом з матір`ю, відмовити.

В задоволенні клопотання про зупинення апеляційного провадження у цивільній справі № 490/8346/19 відмовити.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.В. Крамаренко

Н.В. Самчишина

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2025 року