Справа № 646/6885/25
№ провадження 4-с/646/20/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді Клімової С.В.,

за участю секретаря Герко Є.В.,

представник скаржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_2 , представник скаржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка Олега Андрійовича, заінтересована особа ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова звернувся ОСОБА_2 , представник скаржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А., заінтересована особа ОСОБА_3 , згідно якої просив суд:

1.Поновити строк на подання скарги на без державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А.;

2.Визнати бездіяльність державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А. неправомірною у частині невинесення постанови про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 ;

3.Зобов`язати державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А. винести постанову про зняття арешту з вказаного майна;

4.Засобами Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відобразити факт зняття арешту з майна;

5.Стягнути з органу ДВС судові витрати.

В обґрунтування скарги представник заявника посилається на те, що у 2024 році при оформленні спадкових прав, дізнався про наявність чинного арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 559551 від 23.04.2004 ухвалену відділом державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 25.04.2002 Червонозаводським райсудом м. Харкова.

Після звернення до державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А., останній повідомив, що інформація про виконавче провадження у реєстрі відсутня, виконавчий лист повернуто до суду, матеріали виконавчого провадження знищені після спливу строку зберігання (3 роки) у зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту виконавцем.

Таким чином при закритті виконавчого провадження державним виконавцем не був знятий арешт, розпочати його неможливо знову, тому зняти арешт накладений на квартиру можливо лише за рішенням суду, у зв`язку з чим просить суд поновити строк на подання скарги на задовольнити заявлені вимоги.

В ході розгляду скарги, скаржник та його представник змінити вимоги скарги, просять суд:

1.Поновити строк на подання скарги на без державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А.;

2.Припинити обтяження на нерухоме майно за реєстраційним номером 1558516 від 20.12.2004, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження серія АА № 559551 від 23.04.2004.

Ухвалою суду від 14.07.2024 прийнято до провадження скаргу та призначено судовий розгляд.

Заявник ОСОБА_2 його представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутність, змінені вимоги скарги підтримують та просять суд їх задовольнити.

В судове засідання представники Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна від 07.06.2023, виданої комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, постановою відділу державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.04.2004, серія АА № 128551, знято з оригіналу: серія АА № 559551, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 .

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.01.1995 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання постанови суду, постановою серія АА № 559551 від 23.04.2004 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ухвалену відділом державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 25.04.2002 Червонозаводським райсудом м. Харкова на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт та оголошення заборони на її відчуження.

З письмової інформації комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради вбачається, що згідно рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 12/154 «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова» назва «вулиця Блюхера» змінена на «вулиця Валентинівська».

Після звернення до державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка О.А., останній повідомив, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутня інформація про підстави накладення арешту на все нерухоме майно, що належить скаржнику. Виконавчий лист повернуто до суду. Матеріали виконавчого провадження знищені після спливу строку зберігання (3 роки), у зв`язку з чим у відділу відсутні підстави для знаття обмеження за реєстраційним номером 1558516 від 20.12.2004.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 24.05.2021 (справа 712/12136/18) зробив такі правові висновки:

"Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палат Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61 5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21 від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 рок у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у скла колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.04.2004, державний виконавець діяв у спосіб та у межах наданих йому законом повноважень, однак з урахуванням відсутності інформації про підстави накладення арешту на все нерухоме майно, що належить скаржнику в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, знищення після спливу строку зберігання (3 роки) матеріалів виконавчого провадження, наявність тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На думку суду, для забезпечення справедливого балансу між виконанням судового

рішення та дотриманням прав заявника, слід припинити обтяження на нерухоме майно за реєстраційним номером 1558516 від 20.12.2004, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження серія АА № 559551 від 23.04.2004.

Відповідно до положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 260,447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , представник скаржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антосіка Олега Андрійовича, заінтересована особа ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов`язати начальника Салтівської державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) припинити обтяження на нерухоме майно за реєстраційним номером 1558516 від 20.12.2004, зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження серія АА № 559551 від 23.04.2004.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя С.В. Клімова