ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря Сальної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Рака Артема Сергійовича на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 борг за договором позики у розмірі 2 000 000 гривень.

Позов обгрунтовував тим, що у липні 2021 року позивач надав у борг відповідачам кошти в сумі 40 000 доларів США, що на момент передачі коштів сума становила 2 000 000 гривень, строком до 20 травня 2022 року.

Оскільки, відповідачі у порушення їхніх домовленостей кошти так і не повернули, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2025 рокупозов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 2 000 000 (два мільйона) гривень, судовий збір в розмірі 13 420 грн, а всього 2 013 420 грн (два мільйона тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскарживпредставник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Рак Артем Сергійович, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено про розгляд справи та не надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками усім відповідачам.

Вказував, що судом першої інстанції не було належним чином викликано у судове засідання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що порушило їх право на доступ до правосуддя та справедливий розгляд справи.

Також зазначив, що докази, які були подані з порушенням норм процесуального законодавства судом прийнято до уваги.

Крім того, відповідачі були позбавлені можливості ознайомитися з розпискою в рамках матеріалів судової справи та висловити свої заперечення з цього приводу.

Посилався на те, що відповідач несвоєчасно ознайомилися з доданими до матеріалів справи доказами, наслідком чого сталося порушення їх процесуальних прав та розгляд справи на основі неповної інформації, що негативно вплинуло на об`єктивність прийнятого рішення.

Звертає увагу на те, що позивач у судовому засіданні у суді першої інстанції зазначив те, що надавав у борг відповідачам у розмірі 25000 доларів США та 15000 євро, що відрізняється від тієї суми, яка зазначена у розписці.

Зазначено, що в розписці зазначена сума коштів у гривнях, поряд сума доларах США, але відсутні будь - які посилання та роз`яснення щодо існуючого курсу валют що дає підстави вважати, що така сума була вигадана позивачем, оскільки 2 мільйони гривень не є еквівалентом сорока тисяч доларів, оскільки курсу долара по 50 грн ніколи не існувало в Україні.

Також звертає увагу, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань про повернення у підготовче провадження після його закриття та про призначення судової почеркознавчої експертизи та прийнято рішення з без урахування позиції відповідачів по справі та виявлення справжньої правової природи укладеного договору, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність факту неналежного виконання відповідачами умов договору позики в частині несвоєчасного його виконання.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 2 000 000 (два мільйона) гривень 40 тисяч доларів США) до 20 травня 2022 року, про що останні написали розписку.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно він суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи інші документи, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником від кредитора в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15 та у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №755/9283/15-ц

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

На підтвердження існування між сторонами договірних відносин на підставі договору позики позивачем надано до суду розписку, написану відповідачами власноруч, за якою вони взяли у борг два мільйони гривень (40 000 доларів США) та зобов`язались повернути до 20 травня 2022 року. (а.с.78)

При цьому, в указаній розписці відсутні дані про позикодавця (кредитора), окрім прізвища та ініціалів, що передав позичальникам грошові кошти, тобто в ній відсутні відомості про особу, якій відповідачі зобов`язується повернути кошти. Також, розписка не містить відомостей про позичальників, крім прізвища та ініціалів. Відсутні дані, за якими можна ідентифікувати сторін договору, як сторін у справі. Крім того, прізвища боржників в розписці зазначені різні: « ОСОБА_5 …, ОСОБА_6 …, ОСОБА_6 …»

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо суми позики, оскільки 2 000 000,00 грн не дорівнює 40 000 доларів США. Таким чином, є незрозумілим, яка саме сума передавалась

Крім того, дослідивши розписку, колегія суддів встановила, що складена розписка не містить дату її укладення, що є істотною умовою договору позики.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що досліджена розписка не є належним та допустимим доказом укладення між сторонами договору позики та підтвердженням виникнення боргових зобов`язань між сторонами. Зміст розписки не відповідає вимогам щодо укладення договору позики.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, наявна в матеріалах справи боргова розписка не може бути належним доказом у справі та у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про доведення позивачем факту укладення між сторонами договору позики, оскільки надана позивачем розписка не містить ознак договору позики.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвалене у справі судове рішення суду першої інстанції на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 20 130,00 грн.

Ураховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 20 130,00 грн, який було сплачено ОСОБА_3 за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Рака Артема Сергійовича задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2025 року скасувати. Ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 20 130,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко