Справа № 466/7294/25
Провадження № 2/466/3130/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 жовтня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Пилипців О.-І.І.

справа №466/7294/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

01.08.2025 року представник позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» Павленко С.І. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором та в якій просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кКредитним договором №ПКК/122114 від 16.08.2021 року у розмірі 52661,70грн., судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5266,17грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 16.08.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 підписано додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/122114 від 16.08.2021 до Заяви-Договору №0985/980/РКО від 12.07.2019.

Відповідно до п.1 додатку, на умовах визначених заявою-Договором та правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», тарифами АТ «Кредобанк», банк зобов`язався надати банківські послуги.

Відповідно до п.1.3.1.1 додатку, банк зобов`язується в межах ліміту кредитування встановленого та у розмірі та на умовах, обумовлених додатком, заявою договором та чинними на момент укладення додатку, умовами правил ФО і тарифами, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені додатком, правилами ФО та тарифами.

Відповідно до п.1.3.2.1 додатку, максимальний ліміт кредитної лінії: 200 000 грн. Відповідно до п.1.3.2.3.2.1 додатку, тип процентної ставки є фіксованою та складає 30%.

Вказує, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, в свою чергу відповідач обов`язку щодо повернення грошових коштів, процентів та інших платежів не виконує, відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем станом на 19.05.2025 становить 52661,70грн. та складається з: неповернутої суми заборгованості за тілом кредиту 36306,04грн., суми заборгованості за відсотками 16355,66грн.

Враховуючи викладене, Банк просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою від 04 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, довідкою про доставку смс-повідомлення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 16.08.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 підписано додаток про відкриття кредитної лінії № ПКК/122114 від 16.08.2021 до Заяви-Договору №0985/980/РКО від 12.07.2019.

Відповідно до п.1 додатку, на умовах визначених заявою-Договором та правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», тарифами АТ «Кредобанк», банк зобов`язався надати банківські послуги.

Відповідно до п.1.3.1.1 додатку, банк зобов`язується в межах ліміту кредитування встановленого та у розмірі та на умовах, обумовлених додатком, заявою договором та чинними на момент укладення додатку, умовами правил ФО і тарифами, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені додатком, правилами ФО та тарифами.

Згідно з п.1.3.2.1 додатку, максимальний ліміт кредитної лінії: 200 000 грн. Відповідно до п.1.3.2.3.2.1 додатку, тип процентної ставки є фіксованою та складає 30%.

Умовами Договору сторонами також погоджено, що розмір процентів за кредитним договором становить 0,00001% у разі повного погашення кредиту не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 46,09% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для клієнта за Кредитним договором становить 240819,44 грн.

Судом також встановлено, що 16.08.2021 ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить повну інформацію щодо основних умов кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту ПКК/122114 від 16.08.2021, внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 19.05.2025 утворилась заборгованість на загальну суму 52661,70грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36306,04грн, суми заборгованості за відсотками 16355,66грн.

04.03.2025 представник АТ "Кредобанк" Павленко С.В. надіслав ОСОБА_1 досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань №5018/2025, згідно якої АТ «Кредобанк» вимагав від позичальника ОСОБА_1 протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити прострочену заборгованість, однак така вимога залишилась без відповіді боржника.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 "Кредит".

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписавши 16.08.2021 паспорт споживчого кредиту, уклавши із АТ «Кредобанк» Кредитний Договір №ПКК/122114 від 16.08.2021, відповідач ОСОБА_1 , у розумінні статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на визначені кредитним договором умови та взяв на себе відповідні зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернув, умови договору не виконав, у зв`язку з чим заявлена вимога позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості, яка утворилась внаслідок неналежного виконання позичальником покладеного на нього обов`язку повернення грошових коштів, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У встановлений процесуальним законом строк відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали б підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків, та погашення виниклої заборгованості перед банком, відтак заявлені АТ «Кредобанк» позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Крім того, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5266,17 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» в особі адвоката Павленка С.В. та АТ "Кредобанк" 11.02.2019 укладено договір про надання правової допомоги на суму 5266,17грн.

З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для АТ «Кредобанк» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 5266,17грн.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.526, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України суд

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором №ПКК/122114 від 16.08.2021 у розмірі 52661,70грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот шістдесят одну гривню сімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір в розмірі 3028,00грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5266,17грн. (п`ять тисяч двісті шістдесят шість гривень сімнадцять копійок).

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк» (місцезнаходження: 79026, місто Львів, вулиця Сахарова, будинок 78; ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Текст рішення складено та підписано 13.10.2025 року.

Суддя О. І. Ковальчук