Провадження № 2-др/686/158/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючої судді Хараджі Н.В.,

при секретарі судових засідань Козуляк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Книш Оксани Миколаївни, про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правову допомогу,-

встановив:

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому провадженню ВП № 50232377 в сумі 21 258,84 грн.

03.10.2025 року через систему Електронний суд від представника позивача адвоката Книш О.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правову допомогу в сумі 15000 грн. До заяви долучено копії документів, що підтверджують право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання професійної правничої допомоги від 30.05.2025 року, акт виконаних робіт від 30.09.2025 року, квитанцію від 30.09.2025 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 07.10.2025 року заяву представника позивача Книш О.М. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу призначено до розгляду на 14:15 16 жовтня 2025 року з повідомленням сторін.

Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення у справі.

З врахуванням наведеного, суд вирішив за можливе розглянути заяву у відсутності сторін.

Дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.1, 2 ст.133 ЦПК України).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 містяться висновки, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи (крім судового збору), є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Тобто, цивільним процесуальним законом чітко встановлені строки подання як попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, так і строку подачі стороною доказів щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу.

Так, матеріалами цієї справи підтверджено, що на виконання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України представник відповідачки у позовній, зазначила, що позивач повідомляє, що очікує понести витрати за надання правової допомоги. Сума таких витрат буде зазначена згідно акта виконаних робіт по закінченню розгляду справи. При цьому, таке повідомлення у позові не містить висловів про необхідність стягнення з позивача таких витрат, а також про те, що наразі докази про судові витрати не можуть бути подані та будуть подані або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Також не міститься суми таких витрат та його обрахунку.

В свою чергу, до закінчення судових дебатів (закінчення розгляду справи у спрощеному провадженні) у цій справі сторона позивача не зробила відповідної заяви щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Заява про стягнення таких судових витрат з відповідними доказами подана до суду лише 03.10.2025, після ухвалення рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника позивачки про стягнення судових витрат необхідно відмовити, оскільки заява про розподіл судових витрат не була подана впродовж розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів (закінчення судового розгляду у спрощеному провадженні).

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Книш Оксани Миколаївни, про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правову допомогу у справі 686/14247/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа