ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Харків

справа № 638/8756/20

провадження № 22-ц/818/4532/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кружиліної О.А., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»,

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про припинення зобов`язання, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення завданих збитків

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про припинення зобов`язання, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення завданих збитків, в якому просив визнати припиненим зобов`язання за договором про іпотечний кредит №2538 від 12.08.2008 року. зі змінами та доповненнями до нього, що був укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 ; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №638/8733/14-ц, виданий 24.09.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» 92568, 97 доларів США заборгованості по кредиту, 13443, 92 доларів США 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, 121, 53 доларів США 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків, що відповідно до офіційного курсу НБУ в гривні становить 2712588, 06 грн. та 5481, 00 грн. судового збору, а всього 2718069, 06 грн.; стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 2990025, 97 грн. та суму завданої моральної шкоди у розмірі 126275 грн., а всього стягнути 3116300, 97 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №638/8733/14-ц, виданий 24.09.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» - 92 568,97 доларів США заборгованості по кредиту; 13 443,92 доларів США 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту; 121,53 доларів США 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків, що відповідно до офіційного курсу НБУ в гривні становить 2 712 588,06 грн. та 5 481,00 грн. судового збору, а всього 2 718 069,06 грн; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», , місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції, 22, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 2 990 025 (два мільйони дев`ятсот дев`яносто тисяч двадцять п`ять) грн. 97 коп. та суму завданої моральної шкоди у розмірі 126 275 (сто двадцять шість тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп., а всього 3 116 300 (три мільйони сто шістнадцять тисяч триста) грн. 97 коп; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», , місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції, 22, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 191 (дванадцять тисяч сто дев`яносто одна) грн. 60 коп.

На вказане рішення суду Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 20 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду.

10 жовтня 2025 року, яка зареєстрована судом 13 жовтня 2025 року, за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову, яка мотивована тим, що приватним виконавцем Цимбалем С.В. згідно прийнятої ним постанови від 09.10.2025 здійснюється стягнення за зобов`язанням, яке виникло на підставі іпотечного кредиту №2538 від 12.08.2012, та яке припинилося в результаті добровільного врегулювання 22.11.2013 після сплати ОСОБА_1 у результаті врегулювання погашення кредиту, суми у розмірі 754000,00 грн, що дорівнювало 100000,00 доларів США на рахунок банку, що є предметом спору в даній справі між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», тому вважав, що існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області виконавчого округу Харківської області Цимбалу С.В. здійснювати стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 4799248,57 грн до перегляду Харківським апеляційним судом рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.06.2025 по справі № 638/8765/20, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання припиненим зобов`язання за іпотечним кредитом, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення завданих збитків, задоволені в повному обсязі, та прийняття постанови за результатами його перегляду.

13 жовтня 2025 року до суду апеляційної інстанції від АТ «Ощадбанк», в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», надійшли заперечення на заяву про вжиття заходів забезпечення позову, які мотивовані тим, що заборона здійснювати стягнення не співвіденоситься зі змістом норми ч.4 ст.150 ЦПК України, позивач лише підміняє поняття, намагаючись по факту зупинити стягнення за виконавчим провадженням, що насамперед прямо передбачено п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, яка також не може бути застосована в даному спорі з огляду на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 09.10.2024.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з вимог закону колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про забезпечення позову вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (пункт 6 частини першої статті 150 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2023 року у справі № 925/731/18 зазначено, що «не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 908/309/21, від 04 листопада 2021 року у справі № 907/416/21, від 24 червня 2021 року у справі № 310/9167/20, від 12 січня 2023 року у справі № 334/9179/21)».

У постанові Верховного Суду від 25 липня 2024 року у справі № 565/1607/23 вказано, що «тлумачення пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України свідчить, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, стосується випадків, коли стягнення здійснюється на підставі виконавчих документів, які видані уповноваженими органами. Тобто зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не поширюється на випадки оскарження виконавчого документу, виданого судом на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Касаційний суд звертає увагу, що у частині третій статті 432 ЦПК України законодавець встановив спеціальні забезпечувальні заходи (зупинення виконання за виконавчим документом або заборона приймати виконавчий документ до виконання). Такі забезпечувальні заходи можуть застосовуватися судом, який розглядає заяву про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі виконавчого документу, чи про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню».

У розглядуваній справі спір виник, зокрема з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого 24 вересня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова на виконання рішення суду, яке набрало законної сили у справі № 638/8733/14-ц.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. від 09.10.2025 за вказаним виконавчим листом звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Адвокатському об`єднанні «Формула захисту» та здійснено відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 4799248,57 грн, в тому числі основна винагорода приватного виконавця.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову у справі шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області виконавчого округу Харківської області Цимбалу С.В. здійснювати стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 4799248,57 грн до перегляду Харківським апеляційним судом рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.06.2025 по справі № 638/8765/20, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про визнання припиненим зобов`язання за іпотечним кредитом, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення завданих збитків, задоволені в повному обсязі, та прийняття постанови за результатами його перегляду.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що, з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25 липня 2024 року у справі № 565/1607/23, є недопустимим.

Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду, в разі ухвалення такого на користь позивача.

При цьому, ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто об`єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

У цивільному судочинстві відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Однак, об`єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, позивачем не наведено.

Виходячи з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, не вбачається, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. ст. 149, 153, 182, 381, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про припинення зобов`язання, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення завданих збитків залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.А. Кружиліна

О.Ю. Тичкова