Єдиний унікальний номер справи 183/7590/25
Провадження № 2-о/183/246/25

У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря судового засідання Федорової Є. П.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самар Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Піщанська сільська рада, Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 у період з 1998 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному у заяві письмово. Зазначила, що встановлення зазначеного факту надасть їй можливість реалізувати подальше право на звернення до компетентних органів для призначення та отримання належних допомог, пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого та інших соціальних гарантій.

Заінтересована особа Піщанська сільська рада у судове засідання не з`явилася, направила суду листа про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, подав клопотання, у якому просив про розгляд справи у його відсутність, у письмових запереченнях просив залишити заяву без розгляду, оскільки з заяви ОСОБА_1 вбачається наявність спору про право.

Суд, вислухавши вступне слово та пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту підлягає залишенню без розгляду, виходячи з такого.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а одним із критеріїв наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

У судовому засіданні заявник пояснила, що встановлення зазначеного факту необхідно їй для подальшого вирішення питання про право на призначення та отримання належних допомог, пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого та інших соціальних гарантій, що свідчить про існування можливості виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб, зокрема Пенсійного фонду України, унаслідок встановлення факту, про який просить заявник у цій справі, виходячи з такого.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що проживала разом із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, також спільних дітей не мали.

Ужиті в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За частиною першою статті 21 СК України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 36 Сімейного кодексу України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини другої статті 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.

Зовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, необхідно з`ясувати обставини, які свідчать про існування подружніх стосунків, але без реєстрації шлюбу, а саме: спільне проживання однією сім' єю чоловіка та жінки; ведення спільного побуту; взаємні права та обов`язки чоловіка та жінки, що проживають однією сім`єю без шлюбу; умови, завдяки яким цей факт набуває юридичного значення.

У законодавстві про пенсійне забезпечення визначено, що право на призначення пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без шлюбу, не належать.

У розумінні частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-!У (далі - Закон № 1058) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються:

- чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

- діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років;

- чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону № 1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування; 3) усиновлені діти мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми; 4) пасинок і падчерка мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків; 5) неповнолітні діти, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зберігають це право і в разі їх усиновлення.

Частиною 1 статті 38 Закону № 1058 визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Пунктом 2.3 Розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок) визначено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника разом з документами померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Серед визначено переліку документів до заяви зокрема, надається:

1)документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2)свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3)документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4)свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5)документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6)довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7)документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8)відомості про місце проживання;

9)документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10)експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11)документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Відповідно до зазначеного, заявниця при встановленні факту перебування на утриманні або ж проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не буде мати права на призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону № 1058.

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються: паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Розділ 2 Порядку).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування (пункт 2.22 Розділ 2 Порядку).

Отже встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в подальшому породжує виникнення спору щодо права на призначення виплат по втраті годувальника.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення акту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно залишити без розгляду та роз`яснити заявникові, що вона має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Піщанська сільська рада, Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику її право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем проголошення ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 21 жовтня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна