ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/591/20Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/817/855/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шелудько Оксани Олександрівни на заочне рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 листопада 2020 року, ухвалене суддею Содоморою Р.О. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року АТ "Універсал Банк" звернулося в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2018 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Змістом цієї анкети-заяви визначено, що разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, підтвердила, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Отже, 02.04.2018 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою укладено Договір, відповідно до умов якого, їй надано кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , із відсотковою ставкою та умовами, які погоджено між сторонами та викладено у Тарифах.

Позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак, ОСОБА_1 належним чином зобов`язання не виконувала, тому станом на 23.01.2020 року виникла заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 56756,79 грн, яка складається з 19717,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 37039,66 грн - заборгованість за пенею та комісією.

Заочним рішенням Бучацького районного суду від 10 листопада 2020 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.04.2018 року станом на 23.01.2020 року в розмірі 56756,79 грн, в тому числі: 19717,13 грн заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 37039,66 грн - заборгованість за пенею та комісією. Cтягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 2102 грн судового збору.

Ухвалою Бучацького районного суду від 27.05.2025 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Бучацького районного суду від 10.11.2020 року по цивільній справі №595/591/20. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бучацького районного суду від 10.11.2020 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шелудько О.О. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що банк не довів належного приєднання відповідачки до «Умов обслуговування», тарифів і Паспорта споживчого кредиту, оскільки: анкета-заява від 02.04.2018 року не містить істотних умов (процентної ставки, комісій, санкцій, розміру кредиту), додаток про кредитний ліміт не підписано, доказів підписання ЕЦП і погодження конкретної редакції умов не надано, а самі «умови на сайті» змінювалися односторонньо та не підтверджують зміст домовленостей саме між цими сторонами. Вимоги про стягнення відсотків, комісій, пені та інших нарахувань є недоведеними й нікчемними за Законами країни «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів».

Тому, на думку відповідача, стягненню підлягає різниця між фактично знятими й фактично внесеними коштами: зняті кошти за весь час користування картою 23153,90 грн; внесені позичальником кошти 14160,01 грн.

За наданим контррозрахунком сума заборгованості складає 8 993,91 грн, тоді як 56 756,79 грн, стягнуті судом першої інстанції, сформовані за рахунок непогоджених відсотків, комісій, штрафів і «щомісячних платежів». Отже, вимоги банку в частині нарахувань мають бути відхилені, а до стягнення може підлягати лише підтверджений залишок тіла боргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Обставини справи.

02.04.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач просила банк відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та умов даної заяви.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Крім того, ОСОБА_1 відповідно до підписаної анкети-заяви просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним її відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Крім того, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані ОСОБА_1 .

З довідки АТ "Універсал Банк" про наявність рахунку видно, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 , карта № НОМЕР_3 , чорна карта, зі строком дії картки до 09/30.

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг Monobank від 02.04.2018 року за карткою № НОМЕР_1 , кредитний ліміт з 02.04.2018 року встановлено у розмірі 15000 грн.

Із виписки руху коштів по картці за період з 02.04.2018 року по 05.052025 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася карткою, (рахунок НОМЕР_4 ), отримувала грошові перекази на картку, знімала готівку в банкоматі, оплачувала поповнення мобільного рахунку. Баланс на початок періоду 15000 грн; баланс на кінець періоду -46451,25 грн; сума витрат за період: 76890,19 грн; сума зарахувань за період 15438,94 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 02.04.2018 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитом станом на 23.01.2020 року складає 56756,79 грн, з яких: 19717,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею та комісією 37039,66 грн.

Крім того, у справі наявні: Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank Universal Bank, витяг з тарифів карткою Monobank, паспорт споживчого кредиту картка monobank.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно доч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, унаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 02.04.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 56756,79 грн, яка складається з 19717,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 37039,66 грн - заборгованість за пенею та комісією, яка підлягає стягненню з відповідачки в користь позивача.

Однак, з висновком суду щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за пенею та комісією погодитися неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, пеню та комісію, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 02.04.2018 року року, посилався на «Умов і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», як невід`ємні частини кредитного договору, а також на «Паспорт споживчого кредиту картки monobank».

Однак, надані позивачем «Умови та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», «Тарифи банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank» не містять підпису відповідача, в тому числі і електронного підпису.

За відсутності в матеріалах справи підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку з обслуговування чорної картки monobank», та «Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», якими визначено розмір відсотків які підлягають сплаті за користування кредитом, пені та комісії колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідачку.

Тому, висновок суду щодо погодження відповідачкою Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку не ґрунтується на вимогах закону.

Оскільки анкета-заява від 02.04.2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та комісії, відсутні підстави для покладення на відповідачку обов`язку зі сплати заборгованості за пенею та комісією, які були нараховані банком.

Отже, заявлена до стягнення банком сума заборгованості у розмірі 37039,66 грн, що є заборгованістю за пенею та комісією, не підлягає стягненню, тому протилежний висновок суду першої інстанції є необрунтованим.

При вирішенні даного спору колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.01.2020 року у справі №643/5521/19, де зазначено, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Дослідивши виписку по рахунку, встановлено, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: знімала готівку в банкоматі, здійснювала поповнення мобільного рахунку, отримувала платежі від фізичних осіб, тим самим підтверджувала свою згоду на умови Банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала факту користування кредитним коштами, а лише наголошувала на тому, що вона не погоджувала істотних умов кредитного договору.

Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню залишок заборгованості за наданим тілом кредиту, що є різницею між сумами отриманих ОСОБА_1 коштів та сумами, що зараховані в погашення заборгованості.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості саме за період з 02.04.2018 року по 23.01.2020 року, тому отримані після 23.01.2020 року та сплачені ОСОБА_1 кошти на погашення кредитної заборгованості колегією суддів не беруться до уваги.

З наданої сторонами виписки з рахунку позичальника про рух коштів по картці та з розрахунку заборгованості за договором видно, що за період з 02.04.2018 року по 23.01.2020 року ОСОБА_1 було знято та списано в рахунок оплати нею товарів та послуг кошти на загальну суму 14978 грн, а поповнено картковий рахунок за вищевказаний період на загальну суму 1000 грн (переказ коштів з іншої карти на карту позичальника 09.03.2019 року).

З огляду на викладене, заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 02.04.2018 року за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк», становить 13978 грн ( 14978 грн - 1000 грн).

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що рішення Бучацького районного суду від 10.11.2020 року слід скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 02.04.2018 року за тілом кредиту у розмірі 13978 грн, оскільки саме така сума заборгованості за період з 02.04.2018 року по 23.01.2020 року підтверджується випискою з рахунку.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки зазначена у позові сума заборгованості за тілом, комісією та пенею у розмірі 41778,79 грн не відповідає наявним у справі доказам.

Відтак, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Шелудько О.О. є частково обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, що у відсотковому співвідношенні від ціни позову становить 24.63%, сплачений АТ "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 517,72 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь банку.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково у відсотковому співвідношенні на 64.34 % ( відповідач у скарзі просила стягнути 8993,91 грн, апеляційним судом стягнуто 13978 грн), тому з АТ "Універсал Банк" в користь ОСОБА_1 слід стягнути 2028,64 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зважаючи на те, що з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" підлягає стягненню 517,72 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, тоді як з АТ "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2028,64 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги, тому колегія суддів приходить до висновку про можливість стягнення із АТ "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 різниці суми судового збору, яка становить 1510,92 грн ( 2028,64 грн. - 517,72 грн).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду від 10.11.2020 року - скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в користь АТ «Універсал Банк» () заборгованість за кредитним договором від 02.04.2018 року за тілом кредиту у розмірі 13 978 грн за період з 02.04.2018 року по 23.01.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з АТ «Універсал Банк» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 1510,92 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.