Справа № 303/7280/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бедринець Мирослава Юріївна, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2024 року (головуючий суддя Монич В.О.) у справі №303/7280/24, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 - про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

Узагальнені доводи та короткий зміст зави

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бедринець Мирослава Юріївна, звернувся із заявою до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити її опікуном її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по стану здоров`я, внаслідок психічного розладу, потребує постійного нагляду та допомоги, страждає психічними захворюваннями близько 7 років, у зв`язку з чим потребує лікування у невропатолога та психіатра.

Вказує, що внаслідок психічної хвороби шизофренії, мати заявника обмежена у самообслуговуванні: має обмеження здатності до самостійного проживання, пересування, обмеження здатності до спілкування, обмеження контролювати свою поведінку, не може висловлювати свої думки, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не усвідомлює значення своїх дій та не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому, розпоряджатися своїми коштами, перестала впізнавати рідних, кудись намагається піти, дезорієнтована.

У зв`язку з тим, що мати заявника ОСОБА_2 не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, її необхідно визнати недієздатною та призначити опікуна.

ОСОБА_1 зазначив, що являється сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати проживає разом з ним. Він піклується про неї, займається її лікуванням. У зв`язку з чим просив суд призначити його опікуном ОСОБА_2 .

У заяві також містилось клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здатності усвідомлювати нею значення своїх дій та керувати ними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що з врахуванням обсягу наданих доказів заявником не доведено, що громадянка ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Узагальнені доводи та короткий зміст апеляційної скарги

На це рішення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бедринець Мирослава Юріївна, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, порушив принцип рівності перед законом і судом усіх учасників цивільного процесу, залишивши поза увагою доводи заявника й наведені ним фактичні дані, а також відмовивши у клопотанні про призначення судово-психіатричної експертизи, адже такі докази мали істотне значення для розгляду справи по суті; суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та не вжив передбачених законом заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не зважив на надані заявником в обґрунтування своїх вимог письмові докази, що свідчать про нездатність ОСОБА_2 до самообслуговування, самостійного виконання побутових потреб життєзабезпечення та наявність потреби у постійному догляді; всупереч вимог ЦПК України суд зробив висновки стосовно психічного стану ОСОБА_2 без призначення судово-психіатричної експертизи, яка є обов`язковою у даній категорії справ, та є одним з основних доказів при винесенні остаточного рішення по суті.

До апеляційної скарги додано клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить апеляційний суд рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначити опікуна.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

На вказану апеляційну скаргу Виконавчий комітет Мукачівської міської ради подав відзив, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Виконавчий комітет зазначає, що судом першої інстанції надано вірну оцінку доказам у справі та вказано, що наданий заявником висновок спеціаліста не підтверджує наявність хронічного, стійкого психічного розладу, лікування особи у психіатричній установі, не доводить і те, що громадянка ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Стверджує, що обґрунтування заявника у заяві про визнання особи недієздатною зводиться виключно до власних суджень та відсутності документального підтвердження щодо неможливості ОСОБА_2 до самостійного пересування, обмеження здатності до спілкування, неможливості висловлювати свої думки тощо.

Вказує, що твердження апелянта про ненадання судом можливості висловити заявником свою думку не відповідає фактичним обставинам, оскільки представником заявника адвокатом Бедринець М.Ю., до початку розгляду справи в суді першої інстанції, було подано заяву про розгляд справи без її участі.

28.01.2025 заявник ОСОБА_1 подав суду додаткові пояснення, де зокрема викладено заперечення на відзив Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, з яким заявник не погоджується та вказує, що виключно висновок судово-психіатричної експертизи є єдиним доказом, який може підтвердити чи спростувати факт хронічного, стійкого психічного розладу та свідчити про не здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника адвоката Бедринець М.Ю. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі заявника та її представника, та задовольнити подану раніше заяву про залишення справи без розгляду. Колегія суддів, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 1970 року народження, є сином заінтересованої особи ОСОБА_2 , 1950 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , згідно з яким батьками заявника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до копії паспорту, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано в АДРЕСА_1 (а.с.6)

Згідно з копією паспорту та копією пенсійного посвідчення ОСОБА_2 є пенсіонеркою, розлучена, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8, 10)

Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 06.07.2024, виданого профілактично медичним центром Мед-Док ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , неодноразово лікувалася в лікаря психіатра по місцю проживання з діагнозом F 206 проста шизофренія. (а.с.11).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (частини перша статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема, повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до частини першої статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст 105 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Звертаючись до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною та одночасно заявляючи у ній клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_1 зазначив, що його мати страждає на психічні захворювання близько 7 років, у зв`язку з чим потребує лікування у невропатолога та психіатра. На підтвердження своїх доводів заявник подав консультативний висновок спеціаліста закладу охорони здоров`я Профілактичний медичний центр мед-док. Згідно з вказаного медичного висновку вбачається, що ОСОБА_2 , 1950 року народження неодноразово лікувалася у лікаря психіатра. Їй встановлено діагноз F206 шизофренія проста форма. Вказаним висновком рекомендовано стаціонарне обстеження для визначення ступеня захворювання (а.с.11).

Вирішуючи питання щодо визнання особи недієздатною, суд першої інстанції встановлюючи фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, врахував надані заявником докази і дійшов висновку про відмову у визнанні ОСОБА_2 недієздатною особою та призначення судово-психіатричної експертизи, посилаючись на неподання заявником належних та допустимих доказів на підтвердження наявності хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд першої інстанції надав оцінку доказу, а саме консультативному висновку спеціаліста профілактичного медичного центру Мед-док від 06.07.2024 (а.с.11) та встановив, що таким не встановлено абсолютну неспроможність ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

25.02.2025 ухвалою Закарпатського апеляційного суду у даній справі задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено судово-психіатричну експертизу щодо визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проведення вказаної експертизи доручено експертам Закарпатської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Провадження у справі зупинено та матеріали справи №303/7280/24 направлено до судово-експертної установи.

07.07.2025, через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бедринець М.Ю., подав заяву про залишення справи без розгляду, у зв`язку з неможливістю заінтересованої особи ОСОБА_2 прибути на експертизу (а.с.123-124).

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.08.2025 провадження у вказаній справі поновлено та призначено справу до розгляду.

На вимогу апеляційного суду матеріали цивільної справи №303/7280/24 повернуто до суду 01.09.2025.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що обґрунтованість припущень щодо наявності у ОСОБА_2 психічних розладів за наявності діагнозу шизофренія потребує спеціальних знань та перевірки таких тверджень спеціалістом (експертом).

Як зазначалось вище, за змістом ч.1 ст. 298, п. 2 ч. 1 ст 105 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення психічного стану особи, за клопотанням хоча б однієї зі сторін, судово-психіатричну експертизу, і ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25.02.2025 у даній справі було призначено судово-психіатричну експертизу щодо визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, апеляційним судом було забезпечено можливість отримання висновку експерта щодо психічного стану ОСОБА_2 шляхом призначення судово-психіатричної експертизи у вказаній справі

07.07.2025, через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бедринець М.Ю., подав заяву про залишення справи без розгляду, у зв`язку з неможливістю заінтересованої особи ОСОБА_2 прибути на експертизу (а.с.123-124).

Таким чином, заявником не було забезпечено явку до експерта особи, щодо якої повинна була проводитись експертиза, а тому призначена судово-психіатрична експертиза не була проведена.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.08.2025 провадження у вказаній справі поновлено та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Бедринець М.Ю., про залишення справи без розгляду відмовлено, оскільки суд апеляційної інстанції не може залишити без розгляду заяву, яка уже була розглянута по суті судом першої інстанції, з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст 257 ЦПК України.

Відтак, колегія вирішує заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною по суті.

Висновки апеляційного суду

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Однак, суд першої інстанції не зазначив, яких заходів ним вжито для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та які докази з цією метою витребувано або запропоновано надати заявнику. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання заявника про призначення судової психіатричної експертизи в справі, де необхідним є встановлення дійсного психічного стану особи, та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Зважаючи на викладене, через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, рішення місцевого суду слід скасувати.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною, дослідивши в апеляційному провадженні докази, наявні у матеріалах справи, колегія дійшла висновку про недостатність таких для встановлення наявності в заінтересованої особи ОСОБА_2 психічних розладів, які могли б бути підставою для визнання її недієздатною, оскільки судово-психіатрична експертиза для встановлення її психічного стану, яка призначалась апеляційним судом, проведена не була через незабезпечення з`явлення до експерта особи, щодо якої повинна була проводитись експертиза.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення його опікуном слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бедринець Мирослава Юріївна задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2024 року скасувати, та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення опікуна відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Головуюча:

Судді: