Справа № 487/6947/25
Провадження № 2/487/3296/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судових засідань Тутової С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що 07 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Подружжя має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору щодо місця проживання дитини немає. Дитина проживає з матір`ю. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. З початку 2025 року сторони проживають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. А тому позивач просила розірвати шлюб.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Трубачова І.Ю., яка діє на підставі ордера серія АЕ №1425465 від 17.09.2025, просила справу розглянути без участі позивача та її представника, задовольнивши позов.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. Правом на відзив не скористався.

За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та виклики до суду, які повернулись з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 422. Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 . За час сімейного життя у подружжя народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія НОМЕР_2 від 24 січня 2014 року. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Дитина проживає з матір`ю. У подружжя відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. З початку 2025 року сторони проживають окремо та втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважають неможливим.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

У частинах 3 та 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на встановлені фактичні обставини, які полягають у відсутності між сторонами взаєморозуміння, відсутності бажання підтримувати сімейні стосунки, що призвело до формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення для справи. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 104, 105, 112 СК України, статтями 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07 вересня 2013 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 422.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: К.М. Скоринчук