Справа № 710/1369/25
Провадження № 2-з/710/10/25
УХВАЛА

13.10.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

судді - Щербак О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

представника позивача Буянова І.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_8,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву Буянова Ігоря Васильовича, який діє від імені ОСОБА_2 , про забезпечення доказів

у с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Буянов Ігор Васильович, до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ухвали суду від 12.09.2025 судове засідання у справі призначене на 09 жовтня 2025 року о 15 годині 30 хвилин.

09.10.2025 через систему «Електронний суд» до суду звернувся представник позивача, адвокат Буянов Ігор Васильович, із заявою про забезпечення доказів, в якій просить направити ухвалу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції і є розпорядником Єдиного державного демографічного реєстру для отримання інформації яка відповідно до ст. 7 вноситься до Реєстру про особу 1) ім`я особи; 2) дата народження/смерті; 3) місце народження; 4) стать; 5) дата внесення інформації про особу до Реєстру; 5-1) відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи, зняття особи з реєстрації місця проживання або про зміну місця проживання (перебування) особи; Частину першу статті 7 доповнено пунктом 5-1 згідно із Законом № 1871-IX від 05.11.2021 5-2) відомості про оформлені документи на постійне проживання за кордоном чи повернення на проживання в Україну; Частину першу статті 7 доповнено пунктом 5-2 згідно із Законом № 1871-IX від 05.11.2021; в редакції Закону № 4017-IX від 10.10.2024 6) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників;

витребувати в Шполянському секторі державної міграційної служби, необхідний для встановлення факту родинних відносин документ, а саме копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 . (завірена належним чином копія свідоцтва про народження повинна знаходитися в матеріалах справи про прийняття громадянства ОСОБА_3 , який відповідно до довідки набув громадянство України у спрощеному порядку відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України « Про громадянство України » з 13.05.2011 ;

витребувати в державній нотаріальній конторі, яка розташована по вул. Європейській, 1-б, у м. Шпола, копію договору дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 842 кв.м; за номером 1968 від 02.10.2008, які були подаровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

витребувати в Шполянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

викликати та до питати у якості свідка ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 . тел. НОМЕР_2 .

В заяві посилалися на те, що Шполянським районним судом Черкаської області 12.09.2025 постановлена ухвала про відкриття провадження у цивільній справі № 710/1369/25 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин. У відповіді від 06.01.2024 нотаріус державної нотаріальної контори зазначив про необхідність підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та його дідом ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах спадкової справи відсутнє свідоцтво про народження його батька ОСОБА_3 (копія міститься в матеріалах справи). Під час розгляду справи про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та поділ спадкового майна, сторона позивача також піддала сумніву родинні відносини між спадкодавцем, ОСОБА_5 , та його сином, ОСОБА_3 , зазначивши про відсутність в спадковій справі свідоцтва про народження ОСОБА_3 . З метою підтвердження родинних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , онук ОСОБА_2 звертався до:

- органів реєстрації актів цивільного стану (РАЦСу), для отримання копії свідоцтва про народження батька ОСОБА_3 . Відповідно до наданої відповіді запитувана інформація щодо фізичної особи є конфіденційною і розголошенню не підлягає.

-Шполянського сектору міграційної служби, відповідно до відповіді запитувана інформація щодо фізичної особи є конфіденційною і розголошенню не підлягає (копія відповіді міститься в матеріалах справи);

Отримати копію свідоцтва про народження батька шляхом пересилання його поштою не виявилося можливим оскільки останнє відоме місце проживання батька була ОСОБА_6 край АДРЕСА_3 -

Згідно із листом Міністерства юстиції України № 025814/12.1.1/32-22 від 21 березня 2022 року щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану та відповідно до норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між державами не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції російської федерації та республіки Білорусь на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Представник позивача, Буянов І.В., у підготовчому судовому засіданні просив задовольнити подану заяву.

Відповідачка та її представник не заперечували проти витребування, однак заперечували проти допиту відповідачки.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Цивільно процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази (ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до норм ч.ч.1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим;

способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів;

у необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з вимогами п.п. 4,5 ч. 1ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду ( ч.2 ст. 118 ЦПК України).

За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вказані вище норми цивільного процесуального законодавства України та вимоги заяви про забезпечення доказів, можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому.

Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Подана заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, зокрема їх витребування, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Суд звертає увагу, що заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. ст. 116 - 117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Витребування доказів у порядку ст.ст. 116-119 ЦПК України - це спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим , тоді як витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України - це допомога суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно.

Самі по собі відповіді органів реєстрації актів цивільного стану та сектору міграційної служби на запити позивача та його адвоката про конфіденційність запитуваної ними інформації не свідчить про те, що запитувані докази можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Щодо витребування у державної нотаріальної контори копій договорів дарування, заявником взагалі не наведено обставин щодо труднощів у здобутті таких самостійно.

Суд звертає увагу, що згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Вказаною нормою врегульовано порядок подання та вирішення клопотань про витребування доказів.

Отже, вказані обставини є підставою для звернення до суду із клопотанням про витребування доказів у порядку та строки, визначені ст. 84 ЦПК України.

Щодо забезпечення доказу у виді допиту свідка, то тут суд виходить із наступного. Метою застосування інституту забезпечення доказів відносно показань свідка є необхідність отримання такого доказу раніше встановленого терміну до розгляду справи у зв`язку з появою несприятливих обставин, які можуть перешкодити зробити це вчасно, тобто в момент розгляду справи по суті.

Суд звертає увагу, що цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм допиту свідків як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та виклик свідка для допиту в судовому засіданні (ст. 91 ЦПК України), тобто, процесуальний закон чітко розмежовує такі поняття.

Обставин щодо неможливості в майбутньому допитати зазначеного в заяві свідка не наведено, як і не повідомлено про такі обставини у підготовчому судовому засіданні.

Крім того, позивачем у позовній заяві порушене клопотання про допит свідка ОСОБА_7 , яка є відповідачкою, та можливість допиту такої вирішується у порядку ст. 92 ЦПК України. Вказане клопотання на час розгляду заяви про забезпечення доказів судом не вирішене.

Незважаючи на те, що законодавець в ЦПК України відмежував вказані поняття та закріпив різними нормами, заявник помилково ототожнює допит свідка, як спосіб забезпечення доказів, що можливий за наявності несприятливих обставин які можуть перешкодити зробити це вчасно, та виклик свідка у судове засідання для допиту, так і допит сторони у якості свідка, за умови, визначеної у ст.92 ЦПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, враховуючи вище наведені положення, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування доказів та допиту свідка не відповідає критеріям, визначеним у ч. 1ст. 116ЦПК України, оскільки не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання представник позивача, можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим, тому у задоволені заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 116,118, 258, 260, 261, 353ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення доказів у цивільній справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 13.10.2025 .

Суддя О.В. Щербак