Провадження 6/932/167/25
УХВАЛА

Іменем України

09.10.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за поданням державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко У.Ю., заінтересовані особи: ОСОБА_1 (стягувач), ОСОБА_2 (боржник), про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2025 до суду через надійшло подання державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко У.Ю., заінтересовані особи: ОСОБА_1 (стягувач), ОСОБА_2 (боржник), про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні у державного виконавця з 17.05.2022 перебуває виконавче провадження №69018686 з виконання виконавчого листа №200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною їй на праві співвласника будинку частиною горища будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебудованого під мансарду. Рішення суду боржником добровільно не виконане.

Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою боржника, приймалися постанови про накладення на нього штрафів, направлялися повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до поліції, прийнято постанову про арешт коштів боржника. 28.03.2025 органом досудового розслідування відкрите кримінальне провадження №0000029.

Згідно з відповіддю ДМС України від 09.08.2024 ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Боржник обізнаний про рішення суду та ухиляється від його виконання. Матеріали виконавчого провадження містять його заяви, з його рахунків стягнуті штрафи та виконавчий збір, ОСОБА_2 повідомляв про вжиття ним заходів щодо з`ясування технічної можливості усунення перешкод та знесення об`єктів. Але на виклик державного виконавця до відділу він не з`явився, відповіді на направлені вимоги щодо повідомлення про подальші дії з виконання рішення суду не надав. Боржник цілеспрямовано затягує час та ухиляється від виконання рішення суду.

На підставі викладеного просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду закордон до виконання ним зобов`язання за рішенням суду про усунення перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належним їй майном.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд розглядає подання державного або приватного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець Коваленко У.Ю. не з`явилася, будучі повідомленою належним чином про дату, час та місце його проведення.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Коваленко У.Ю. Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 17.05.2022 перебуває виконавче провадження №69018686 з виконання виконавчого листа №200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною їй на праві співвласника будинку частиною горища будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебудованого під мансарду.

В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем вживаються заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» періодичні виходи за адресою боржника, накладення на нього штрафів, арешт його коштів, надсилання викликів до державного виконавця тощо.

Крім того, 28.03.2025 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000029 про те, що невстановлена особа як боржник за судовим рішенням, що набрало законної сили, у справі №200/17709/13-ц, перебуваючи у м. Дніпрі, з 17.12.2021 умисно не виконує рішення суду.

Відповідно до інформації Головного управління ДМС у Донецькій області №1201.4.1-10824/1201.4-24 від 09.08.2024 боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданим 26.08.2015, зі строком дії до 25.08.2025, орган видачі 1202.

Про обізнаність боржника ОСОБА_2 про свій обов`язок усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належним їй майном свідчить наявність його заяв у виконавчому провадженні про відкладення проведення виконавчих дій від 06.06.2022, про відсутність у м. Дніпрі від 23.07.2024, про повідомлення щодо з`ясування ним технічних можливостей для усунення перешкод та знесення об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 , від 17.10.2024.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пунктом 19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначене, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, приватний (державний) виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частин 1,3 ст.441 ЦПК України, суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України №3857-ХІІ від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

За змістом ст.6 цього Закону громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання/заяви державного/приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

На підставі визначених у ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Сама по собі наявність обов`язку вчинити певні дії за виконавчим документом або відсутність дій стосовно виконання наявного обов`язку не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно зі ст.ст.12,81 ЦПК України обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається в даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржника від виконання зобов`язання за виконавчим провадженням не є тотожним поняттю невиконання судового рішення.

Подання не містить жодних відомостей, які б свідчили про те, що боржник має реальну можливість виконати рішення суду про усунення перешкод у користуванні майном, судом з наданих матеріалів з виконавчого провадження таких обставин не встановлено.

Державним виконавцем не наведено доводів та не надано належних доказів, які б свідчили про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку.

Поміж іншим, слід звернути увагу, що з наданої державним виконавцем відповіді з ДМС України вбачається, що строк дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 26.08.2015, закінчився 25.08.2025, і відомостей про отримання ним іншого паспорту матеріали справи не містять. Тобто державним виконавцем не доведено, що на теперішній час боржник взагалі має змогу перетинати державний кордон України.

За таких обставин у суду немає достатніх підстав вважати, що боржник ОСОБА_2 , маючи реальну можливість виконати свій обов`язок у виконавчому провадженні, навмисно не виконує судове рішення, тобто ухиляється від виконання свого зобов`язання, а враховуючи відсутність відомостей про наявність у нього діючого паспортного документу для виїзду за кордон та явності такого права в цілому з урахуванням умов воєнного стану, задоволення подання не є доцільним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.2,4,5,12,13,76-82,89,258-260,441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко У.Ю., заінтересовані особи: ОСОБА_1 (стягувач), ОСОБА_2 (боржник), про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В.С. Салькова