Справа № 344/6604/21
Провадження № 22-ц/4808/1398/25
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Пнівчук О.В., Баркова В.М.,

секретаря Петріва Д.Б.

з участю особи, яка подала апеляційну скаргу, боржника ОСОБА_1 та її представника адвоката Венгринюка Ю.В., представника стягувача адвоката Мисник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїї цивільну справу за позовом громадянина Королівства Іспанія Гонсалес Гутієррес Хуан Педро в інтересах якого виступає Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Переріслянської сільської ради ОТГ, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Венгринюк Юрій Володимирович, на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Атаманюком Б.М. 18 липня 2025 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області про відмову у задоволенні заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду (відстрочення примусового виконання),

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заяви

У червні 2025 року адвокат Венгринюк Ю.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення суду у даній справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 12 жовтня 2023 року Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження за №73016637, у якому боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 .

Станом на день подання заяви рішення судів не виконані з огляду на те, що позивач ОСОБА_2 не бере активної участі у виконанні судових рішень, не цікавиться своєю малолітньою дитиною, не підтримує жодних контактів із відповідачем ОСОБА_1 , не порушує питання щодо спільної участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та жодним чином не сприяє виконанню рішень судів щодо повернення своєї малолітньої дитини до Королівства Іспанії.

Відповідно до висновку від 28.05.2025 року Центру психологічної допомоги «Серденько» ТОВ «Серденько» щодо визначення психологічної характеристики психоемоційного стану та сімейних відносин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що під час психодіагностичного обстеження дитина проявила комунікабельність. Емоційний фон під час обстеження не стійкий, імпульсивний. Хлопчик не охоче співпрацював із спеціалістом, давав розгорнуті відповіді на ті теми, що його цікавили, виконував завдання неохоче. Неуважний, багато імпровізував, непосидючий. Спостерігалась періодична яскрава емоційна реакція, яка стосувалась цікавих дитині тем. Наявне адекватне сприйняття ситуації. Розповідь нелогічна. Із бесіди з хлопчиком було встановлено, що Тадео 6 років, він відвідує школу. Друзів наразі не має. Мешкає з матір`ю, бабою та дідом, з якими він найбільше любить проводити час. Це найближчі для нього люди, до яких він демонструє прихильність, почуття безпеки та довіри. Розповідає, що з матір`ю йому подобається разом дивитися мультфільми, гуляти, їздити на відпочинок у гори.

Щодо батька дитина висловилася негативно. За словами хлопчика, у свідомому віці з батьком він не бачився і не спілкується. Він не бажає контакту з ним, висловлює стійке заперечення можливості спілкування, відмовляється називати його татом, використовуючи замість цього термін «іспан». У висловлюваннях дитини часто простежуються ворожість і навіть ненависть: він каже, що ненавидить тата, при цьому демонструє підвищену емоційну збудженість і агресивні реакції, коли розмова стосується батька. Особливу тривогу викликають відповіді, що стосуються батька. Загалом відповіді хлопчика вказують на підвищену тривожність, емоційну вразливість, внутрішню розгубленість і переживання, пов`язані міжособистісними конфліктами й можливою травматизацією у взаєминах із батьком.

Загалом, Тадео демонструє сильну емоційну прив`язаність до матері, потребу в захисті, довіру до бабиі та діда, відсутність прийняття батька та прагнення до емоційного контролю у міжособистісних зв`язках. У дитини спостерігається високий рівень тривожності з багатоплановою структурою страхів: від нормативних вікових до специфічно емоційно зумовлених (соціальна невпевненість, страх втрати матері, невідомість батька). Основною захисною фігурою виступає мати. Батька хлопчик асоціює як серйозну емоційну відстороненість, протест, заперечення його як значущої фігури, або навіть емоційну травматизацію, пов`язану з цією постаттю.

На підставі наведеного представник ОСОБА_1 просив відстрочити примусове виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року та додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2023 року строком на один рік шляхом проведення знайомства і зустрічей позивача ОСОБА_2 із малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз у місяць в останню суботу та неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. протягом року з моменту прийняття рішення за результатами розгляду цієї заяви за обов`язкової присутності матері малолітньої дитини ОСОБА_1 , представника органу опіки і піклування та психолога.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Венгринюка Ю.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про встановлення або зміну способу та порядку виконання (відстрочення примусового виконання)рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення такої заяви.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з такою ухвалою суду, адвокатом Венгринюком Ю.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених в ухвалі обставинам справи.

Вважає, що судом першої залишено поза увагою приписи ч. 3. ст. 435 ЦПК України відповідно до яких підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, судом першої інстанції не враховано висновок Центру психологічної допомоги «Серденько» ТОВ «Серденько» від 16 червня 2025 року щодо визначення психологічної характеристики психоемоційного стану та сімейних відносин ОСОБА_3 та виписку із його медичної картки, видану КНП «Дитяча лікарня Надвірнянського району Надвірнянської міської ради» від 26 червня 2025 року. Заявлене прохання боржника прямо вказує на те, що існують обставини, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, зважаючи на складний та нестабільний психоемоційний стан дитини по відношенню до батька, який виступає позивачем у даній справі.

Просив скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2025 року, постановити нове рішення, яким заяву про відстрочення примусового виконання рішення суду задовольнити у повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

Представником ОСОБА_2 адвокатом Мисник Н.В. поданий відзив на апеляційну скаргу, згідно до якого апеляційна скарга не визнається, зазначено, що у відповідача ОСОБА_1 відсутнє право на звернення до суду із заявою про відстрочення або зміну способу виконання рішення через обмеження за колом суб`єктів звернення.

Так, оскільки згідно із ст. 435 ЦПК України зміна способу та порядку виконання рішення можлива виключно за заявою стягувача або виконавця, ОСОБА_1 , яка є боржником у даній справі не мала права ініціювати це питання. Тому вважає, що судом першої інстанції належним чином досліджено усі обставини справи та обґрунтовано встановлено відсутність у боржника права на звернення із заявою про відстрочення або зміну способу виконання рішення суду.

Також зазначила, що з огляду на положення ч. 5 ст. 435 ЦПК України а ні у ОСОБА_1 , а ні у інших осіб немає права на звернення до суду з клопотанням про відстрочення виконання додаткової постанови, оскільки з моменту її ухвалення минуло більше одного року. Тому відмову судом першої інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_1 вважає правомірною.

Процедура повернення дитини до країни її постійного проживання або відібрання дитини з метою такого повернення не передбачають проведення будь-яких проміжних етапів у вигляді попередньої організації побачень між батьком та дитиною як способу чи порядку виконання судового рішення, тому вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки задоволення цієї заяви призвело б до фактичної зміни судового рішення, що неприпустимо із врахуванням чинного законодавства України та Гаазької конвенції 1980 року.

Звернула увагу суду на те, що психологічна характеристика дитини не є належним та достовірним доказом у даній справі з огляду на те, що вона не містить інформації саме про обставини, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання додаткової постанови суду, а також невідомо який саме спеціаліст її підготував, немає підтвердження наявності кваліфікації цього спеціаліста та його підпису.

Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Венгринюка Ю.В., а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Переріслянської сільської ради ОТГ правом подання пояснень щодо позову або відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому апеляційний суд розглянув справу за відсутності представника третьої особи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, боржника ОСОБА_1 та її представника адвоката Венгринюка Ю.В., представника стягувача адвоката Мисник Н.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст. 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_2 - громадянином Іспанії, та відповідачка ОСОБА_1 - громадянка України, є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Баракальдо, Провінція Баскайя, Королівство Іспанія (копія свідоцтва про зареєстровану особу «додаток до запису Том 01053. Сторінка 255. Відділ реєстрації актів громадянського стану Баракальдо. Розділ перший. Свідоцтво») (т.1, а.с. 51-55).

Дитина з моменту народження і до виїзду в Україну постійно проживала в Королівстві Іспанія, що зокрема підтверджується: копією довідки лікаря (т.1, а.с. 71, 72); копією довідки страхової компанії «Акціонерне товариство «IGUALATORIO MEDICO QUIRURGICO» про реєстрацію дитини в страховому полюсі на медичні послуги з 12.11.2018 (т.1, а.с. 73, 74); копією документу підтверджуючого право на державне медичне забезпечення (т. 1 а.с. 75, 76); копією довідок за підписом директора дитячого садка «Чаногоррічу» про відвідування дитиною цього дитячого садка з вересня 2019 року (т. 1, а.с. 77 - 81), копією квитанції американської школи Більбао про попередню реєстрацію дитини (т.1, а.с. 82, 83); копією довідки про прописку виданою мерією Самудіо (т.1, а.с. 84, 85); копією довідки про прописку виданою мерією м. Гечо (т.1, а.с. 86, 87).

30 серпня 2020 року ОСОБА_1 з дитиною, без письмового дозволу батька дитини виїхала в Україну, у зв`язку з чим 31.08.2020 року ним подано до комісаріату поліції в м. Гечо позов про викрадення дитини, що підтверджується копією довідки про подання позову (т. 1, а.с. 88-90).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року апеляційні скарги Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та адвоката Войнаровської О.І. задоволено.

Позов ОСОБА_2 , в інтересах якого виступає Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Переріслянської сільської ради ОТГ, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія задоволено.

Визнано незаконним утримування ОСОБА_1 на території України малолітнього ОСОБА_3 . Повернуто малолітнього ОСОБА_3 на територію Королівства Іспанія.

Зобов`язано ОСОБА_1 передати малолітнього сина батькові.

Додатковою постановою від 30 січня 2023 року заяву адвоката Войнаровської О.І., яка виступає в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалено, якщо ОСОБА_1 відмовиться передавати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати дитину і передати батькові для забезпечення повернення дитини до Королівства Іспанія.

Норми права, які підлягають застосуванню та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України визначено принцип обов`язковості судових рішень. За змістом цього принципу судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом, а оцінка законності судових рішень може бути здійснена лише в установленому процесуальним законом порядку шляхом перегляду вищими судовими інстанціями.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Аналіз змісту ст. 435 ЦПК України свідчить про те, що підставами для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є виключно ті, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Таким чином, необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно частини 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Аналогічна правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.

Оцінюючи ці докази у їх сукупності і взаємному зв`язку, апеляційний суд приходить до висновку про те, що не існує перешкод ля виконання рішення суду, враховуючи немайновий характер спору. Заявник, подаючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, посилається на інтереси дитини. Однак, такі підстави для розстрочення, відстрочення або зміни способу виконання рішення суду взагалі не передбачені Законом. Передбачена така можливість лише за умов наявності ризиків невиконання або утруднення виконання рішення суду. У цій справі таких ризиків не встановлено. При цьому, слід зауважити, що можливе виконання рішення суду в добровільному порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки її доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанціїї.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381- 383, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Венгринюк Юрій Володимирович, залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Барков

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.