02.10.2025 Суддя Попова В. О.
Справа № 711/6185/25
Провадження № 2-о/644/202/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Попової В.О.,

за участю

секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

представника заінтересованої особи Головного управління

Національної поліції в Черкаській області - Колєснік Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації

про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що диплом серії НОМЕР_1 , виданий 18.06.1996 Харківським державним автомобільно-дорожнім технічним університетом на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що в свідоцтві про укладення шлюбу від 27.07.1991 її прізвище російською мовою записано як « ОСОБА_3 ». Після чого 18.06.1996 в дипломі серії НОМЕР_1 Харківського державного автомобільно-дорожнього технічного університету при перекладі українською її прізвище зазначено як « ОСОБА_4 ». Крім того, у паспорті заявниці, виданому 08.02.1999, її прізвище вказано як « ОСОБА_3 ». У подальшому з`ясувалося, що її прізвище « ОСОБА_3 » відрізняється від прізвища її чоловіка « ОСОБА_5 ». Та з метою усунення цих розбіжностей заявниця оформила новий паспорт громадянки України, виданий 21.04.2008, у якому її прізвище зазначено як « ОСОБА_5 ». Під час проходження спеціальної перевірки при призначенні на посаду у Головне управління Національної поліції в Черкаській області з`ясувалося, що її прізвище, зазначене у паспорті громадянки України « ОСОБА_5 » не відповідає прізвищу, зазначеному у дипломі спеціаліста серії НОМЕР_1 , виданому 18.06.1996, у якому її прізвище зазначене як « ОСОБА_4 ». Через існуючі розбіжності у її паспорті та дипломі про освіту Головне управління Національної поліції в Черкаській області не визнає факту наявності у останньої вищої освіти, як однієї з вимог при призначенні на посаду. Так, Управляння освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації не змогло підтвердити відомості про освіту заявниці, через невідповідність прізвища вказаного в паспорті серія НОМЕР_2 виданого Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 21.04.2008 та в дипломі спеціаліста серії НОМЕР_1 від 18.06.1996. Про що на запит Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлено у своєму листі вих. №2/11-01-38/1421/02/11-01-38/16755 від 27.06.2025.У зв`язку з неможливістю усунення вказаних розбіжностей у позасудовому порядку заявниця вимушена звернутися до суду з вказаною заявою.

17.08.2025 Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу №711/6185/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Індустріального районного суду м.Харкова.

25.08.2025 Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

04.09.2025 Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення та призначено справу до судового розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву (вх. 32908/25 від 23.09.2025) про розгляд справи за її відсутність у зв`язку з територіальною віддаленістю її фактичного місця проживання в м. Черкаси та місця розташування суду в м. Харкові; заявлені нею вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Головного управління Національної поліції в Черкаській області Колєснік Н.І. пояснила, що не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 про не визнання Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області факту наявності у неї вищої освіти як однієї з вимог при призначенні на посаду. Наполягала на тому, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з заявою в редакції від 28.08.2025 заявниця вже пройшла спецперевірку, що підтверджується довідкою від 11.08.2025, та наказом № 302 о/с від 25.08.2025 ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 вже було призначено посаду заступника начальника управління - начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з 26 серпня 2025 року. Крім того, категорично не погодилася з твердженнями в заяві ОСОБА_1 про неможливість усунення у позасудовому порядку розбіжностей написання прізвища у дипломі та паспорті, оскільки відсутні жодні докази на підтвердження звернення до відповідного закладу освіти для внесення виправлень та відсутня відповідна письмова відмова Харківського національного автомобільно-дорожнього університету.

Управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про дату , час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, представник управління в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не надходило.

Суд, вислухавши доводи представника заінтересованої особи Колєснік Н.І., вивчивши матеріали справи , приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що диплом серії НОМЕР_1 , виданий 18.06.1996 Харківським державним автомобільно-дорожнім технічним університетом на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) вказано, що:

«49. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

50. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

51.Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній».

Отже, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий. Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства (схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 370/2598/16-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не зверталась до Харківського державного автомобільно-дорожнього технічного університету щодо написання її прізвища в дипломі спеціаліста серії НОМЕР_1 від 18.06.1996.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20 зазначено, що в разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно до положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

З огляду на наведене, обов`язковою передумовою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення у цій справі, було обґрунтування юридичної необхідності (мети) встановлення такого факту.

Проте, щоб факт вважався юридичним, він повинен відповідати певним вимогам. По-перше, це має бути факт реальної дійсності. По-друге, юридичний факт повинен бути відображений у нормі права і визначати її гіпотезу. Саме завдяки правовим нормам з усієї безлічі соціальних фактів виділяється певна їх частина, яким і надається юридичне значення (правовий критерій). Третя ознака юридичного факту (сутнісний критерій) характеризується тим, що з їх появою виникають, змінюються або припиняються правові відносини, і це у кінцевому результаті призводить до відповідних юридичних наслідків.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що диплом серії НОМЕР_1 , виданий 18.06.1996 Харківським державним автомобільно-дорожнім технічним університетом на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналіз змісту заяви свідчить про те, що заявниця просить встановити факт тотожності особи, а саме, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_2 » є однією і тією ж особою ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно паспорту громадянина України та диплому серії НОМЕР_1 від 18.06.1996 відповідно , що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України.

Таким чином, подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Суд вважає, що неможливість встановлення в судовому порядку «факту тотожності» стосується і неможливості встановлення «факту розбіжності».

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що висловлювання «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовних вимог, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих вимог, які взагалі не можуть розглядатися судами (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у пункті 66 постанови від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц, у пункті 59 постанови від 13.06.2018 у справі № 454/143/17-ц, у пункті 37 постанови від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц).

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 315, 319, 255 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 07.10.2025.

Суддя В.О. Попова