Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/826/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.10.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Кривенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФК Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики №76257585.

Згідно п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (п.п.5.1.п.5 договору позики).

А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку ClickCredit, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п.5.3.п.5 Договору позики).

14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю

«Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними

у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 767, 39 гривень, з яких: 6 408,10 гривень- сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 359,29 гривень- сума заборгованості за відсотками.

Крім цього, 23.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики №4692921.

Згідно п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (п.п.5.1.п.5 договору позики).

А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку ClickCredit, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п.5.3.п.5 Договору позики).

14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю

«Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні

Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників №21 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39066, 50 гривень, з яких: 9950,00 гривень- сума заборгованості за основною сумою боргу; 29116,50 гривень- сума заборгованості за відсотками.

Також, 11.08.2023 р. між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8285735. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ Мілоан позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з

наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

29.01.2024 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №29012024 у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги.

Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2.

Відповідно до реєстру боржників №1 від 29 січня 2024 року до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 19043,67 грн., з яких: 4680, 00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 13943, 67 грн.- сума заборгованості за відсотками; 420, 00 грн. -заборгованість за комісією.

Крім цього, 08.08.2023 р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 10077-08/2023 про надання кредиту. Згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданого кредиту в строки, передбачені кредитним договором.

29.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12800, 00 грн., з яких: 2000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10800,00 грн.- сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з вище викладеним, позивач просить стягнути в відповідача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 93677, 56 гривень та понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.07.2025 справа №475/826/25 передана на розгляд судді Кривенко О.В.

24.07.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву.

26.08.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 в якому остання не погоджується з позовними вимогами, та заперечує проти їх задоволення.

У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що не отримувала жодного повідомлення в письмовій формі від клієнта або фактора про відступлення права грошової вимоги факторові, в якому мала би бути зазначена грошова вимога, яка підлягала би стягненню.

03.09.2025 року від позивача, через підсистему Електронний суд, надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає наступне.

В законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

Зокрема відповідно до Договору факторингу передбачено, що попередній кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних новому кредитору.

Слід зазначити, що дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом."

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Зокрема, згідно з Договором факторингу, зазначено, що у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору.

При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на погашення заборгованості на рахунки Первісного Кредитора за будь-яким з кредитних договорів, вони були б перераховані на рахунки Позивача та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив судове засідання провести за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 з`явилася у судове засідання, позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги за кредитним договором №8285735 від 11.08.2023 року підлягають задоволенню, а позовні вимоги за договором позики №76257585 від 15.09.2023 року, за договором позики № 4692921 від 23.09.2023 року, за кредитним договором №10077-08/2023 від 08.08.2023 року не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що 15.09.2023 року між ТОВ 1 безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено договір позики №76257585. Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (tUsGiC88nU). За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору позики).

Відповідно до п. 2 договору позики позичальнику надано кошти у сумі 7 000, 00 грн. (п.2.1), на строк 30 днів (п.2.2), базова процентна ставка за день користування позикою 2,5 % (фіксована) (п.2.3 договору); дата надання позики 15.09.2023 р., дата повернення позики 14.10.2023 р., знижена процентна ставка 0,875% день; процентна ставка за понадстрокове користування 2,70% за день (п.2.3).

Відповідно до п.20 Договору, договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Крім цього, 23.09.2023 року між ТОВ 1 безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено договір позики №4692921. Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (f3tQXTDDOW). За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день

закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору позики).

Відповідно до п. 2 договору позики позичальнику надано кошти у сумі 10 000, 00 грн. (п.2.1), на строк 30 днів (п.2.2), базова процентна ставка за перший день користування позикою 22,21 % (фіксована) (п.2.3 договору); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3% (фіксована) (п.2.4); дата надання позики 23.09.2023 р., дата повернення позики 23.10.2023 р., знижена процентна ставка 0,01% день; процентна ставка за понадстрокове користування 3,50% за день (п.2).

Відповідно до п.20 Договору, договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

15.09.2023 року та 23.09.2023 року, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» уклало з відповідачем ОСОБА_1 договір позики №76257585 та договір позики №4692921 відповідно.

Таким чином, судом встановлено, що договори позики між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем у цій справі були укладені 15.09.2023 року та 23.09.2023 року, тобто після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», за умовами якого клієнт ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передав фактору ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики №76257585 та за договором позики №4692921, оскільки договори позики були укладені 15.09.2023 та 23.09.2023, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14.06.2021, тобто до укладення зазначених договорів позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі

або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20).

Разом з тим, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17).

Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо відповідача на момент укладення договору факторингу 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 15.09.2023 року та 23.09.2023 цим товариством буде укладено договір позики з відповідачем ОСОБА_1 .

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо).

Позивачем долучено до матеріалів справи договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, проте даний договір містить не всі аркуші.

Також позивачем долучено витяг з реєстру боржників №20 (договір позики №76257585) та витяг з реєстру боржників №21 (договір позики №4692921) за підписом представника ТОВ ФК ЄАПБ, підпис клієнта ТОВ 1безпечне агенство необхідних кредитів у вказаних витягах з реєстру боржників відсутній.

Суд вважає, що Витяги з реєстру боржників до Договорів факторингу, в яких зазначено прізвище, ім`я, по батькові боржника, номер договору та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Також, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів щодо перерахування коштів відповідачу ОСОБА_1 за договором позики №76257585 від 15.09.2023 року, у розмірі 7000, 00 гривень та за договором позики №4692921 від 23.09.2023 року у розмірі 10000,00 грн.

Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами перерахування відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 7000, 00 грн. згідно

договору позики №76257585 від 15.09.2023 року та у розмірі 10000,00 грн. згідно договору позики №4692921 від 23.09.2023 року від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23) міститься висновок, «що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором».

Суд зазначає, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, представником позивача не було долучено до матеріалів справи банківську виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за період, який включає періоди кредитування за двома договорами позики, не подано клопотання про витребування доказів до суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості по договору позики №76257585 від 15.09.2023 року та по договору позики №4692921 від 23.09.2023 року від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», натомість позивачем надано розрахунки заборгованості за підписом представника ТОВ ФК ЄАПБ.

Так, розрахунки заборгованості, на які посилається Позивач, не може вважатися первинними документами, які підтверджують отримання Відповідачем кредиту, користування ним та і взагалі укладення договору, адже цей документ створений самим Позивачем, який не є стороною кредитного договору, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості.

Відсутність обґрунтованих розрахунків заборгованості за договорами надання грошових коштів у позику, а також первинних бухгалтерських документів позбавляє суд можливості з`ясувати дійсний розмір заборгованості за договорами позики, що є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення боргу. У зв`язку з цим позовні вимоги за договором позики № 76257585 від 15.09.2023 та за договором позики №4692921 від 23.09.2023 року не підлягають задоволенню.

Щодо договору про споживчий кредит №8285735 від 11.08.2023 року суд зазначає наступне.

11.08.2023 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №8285735, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 6000,00 грн. (п.1.2 договору), кредит надається загальним строком на 120 днів з 11.08.2023 р. і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору), пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.09.2023 р., а поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.12.2023 р. (п.п.1.3.1, 1.3.2 договору).

Відповідно до договору денна процентна ставка протягом пільгового періоду становить 0,88%, протягом поточного періоду 3,00% (п.п.1.5.2, 1.5.3 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Графік платежів (додаток №1), паспорт споживчого кредиту (додаток №2), заява на отримання кредиту (додаток №3) наявні в матеріалах справи.

Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору).

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору).

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).

Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту.

Укладений договір про споживчий кредит №8285735 підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора L62479, і надісланий на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_2 , про що свідчать умови договору реквізити сторін (п.10 договору).

Отже, підписавши договір про споживчий кредит електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач ОСОБА_1 погодилася з умовами договору та прийняла їх, та підтвердила факт укладення договору в електронній формі.

На підтвердження факту перерахування коштів та користування коштами, позивачем до матеріалів справи додано відомість від первісного кредитора про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №8285735. Згідно відомості 11.08.2023 року було надання кредиту ОСОБА_1 у сумі 6000,00 грн., також з відомості вбачаєть, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, робила часткові сплати на погашення тіла кредиту, процентів по кредиту та комісії за пролонгацію договору.

Разом з цим суд зазначає, що оскільки відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано, тому суд вважає доведеним обов`язок відповідача і його невиконання по сплаті платежів та відсотків за користування кредитними коштами.

Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація строку кредитування. Відповідачем ОСОБА_1 було виконано умови договору для пролонгації.

З вище зазначеного слідує, що відбулася пролонгація договору на стандартних умовах, а тому первісним кредитором правомірно нараховувалися відсотки після завершення строку кредитування.

Матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. Також відповідачем не надоно власного розрахунку заборгованості чи виписки по рахунку.

29.01.2024 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №29012024 у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права

вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги.

Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 29.01.2024 року до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 19043,67 грн., з яких: 4680, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13943, 67 грн. сума заборгованості за відсотками; 420, 00 грн. заборгованість за комісією.

Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (п.1.6 договору факторингу).

Позивачем до матеріалів справи додано договір факторингу №29012024 від 29.01.2024 р., акт прийому-передачі реєтру боржників №1 з підписами сторін.

Виходячи з вище викладеного, позивачем доведено заявлену вимогу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №8285735 від 11.08.2023 року у сумі 19043, 67 грн.

Щодо договору про надання фінансового кредиту №10077-08/2023 від 08.08.2023 року.

08 серпня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №10077-08/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W0436 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п.8 договору). Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . Кредит вважається наданим в день перерахунку ТОВ «Аванс Кредит» суму кредиту за реквізитами. Товарииство надає фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієн зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1. Дорговору).

Тип кредиту: кредит, строк кредитування 360 днів, дата надання кредиту 08.08.2023 р., дата погашення кредиту 01.08.2024 (п.1.2 договору). Процентна ставка становить 2,50 % в день (п.1.4.1 договору). До матеріалів справи долучено графік платежів, паспорт споживчого кредиту та заявка-анкета клєнта, які підписані позичальником електронним підписом W0436.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (п.1.6 договору факторингу).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 12800,00 грн., з яких: 2000, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Суд не погоджується з доводами позивача, щодо доведеності заборгованості за кредитним договором №10077-08/2023 з наступних підстав.

На підтвердження позовних вимог за договором про надання фінансового кредиту №10077-08/2023 від 08.08.2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало до суду: договір про надання фінансового кредиту №10077-08/2023 від 08.08.2023 року з додатками; договір факторингу №29042024 від 29.04.2024 року; акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29042024; витяг з реєстру боржників до договору факторингу №29042024; розрахунок заборгованості.

Суд зазначає, що вказані документи підтверджують лише умови кредитування та переуступку права вимоги. Але вони не є належними та допустимим доказами надання відповідачу кредиту за вказаним вище кредитним договором та користування кредитними коштами.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало жодних первинних бухгалтерських та платіжних документів, якими б підтверджувалося перерахування коштів на рахунок відповідача за вказаним кредитним договором, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідного рахунку відповідачу.

В матеріалах справи відсутні відповідні платіжні доручення чи інші розрахункові документи, які свідчили б про те, що ТОВ «Аванс Кредит» дійсно перерахувало відповідачу на виконання умов договору 2000, 00 грн, чи здійснювало переказ будь-якої іншої суми коштів зі свого рахунку на відповідний рахунок відповідача.

Наданий позивачем до суду розрахунок заборгованості відповідача за договором фінансового кредиту за період з 29 квітня 2024 року по 23 червня 2025 року також не є доказом заборгованості, оскільки в ньому розрахунки здійснені за період після закінчення строку дії договору позики. При цьому, сам по собі, такий розрахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не підтверджує суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений документ не є доказом виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення позивача.

Крім того наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача не є первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості.

Ці розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості є документами, що створені самим позивачем, як новим заінтересованим кредитором, який зацікавлений у капіталізації придбаного активу, а, відтак, інформація зазначена в розрахунках, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такими доказами можуть бути також квитанції чи платіжні інструкції щодо перерахування кредитних коштів позичальнику на його банківський рахунок.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі, який зазначений позивачем у справі по кредитному договорі №10077-08/2023.

За таких обставин, суд був позбавлений можливості перевірити наявність підстав для

стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором, укладеним ним та ТОВ «Аванс Кредит».

У зв`язку з вище викладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за кредитним договором №10077-08/2023 від 08.08.2023 не підлягають задоволенню.

Щодо неповідомлення відповідача про зміну кредитора, суд вважає, що дійсно ст. 1082 ЦК передбачає, що "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строкдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.", але Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов 'язку погашення кредиту взагалі", таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунки первісних кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості, отже неналежне повідомлення відповідача про зміну кредитора незвільняє останнього від виконання умов кредитних договорів.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору,

щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 615, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 247, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФК Європейська агенція з повернення боргівдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симони Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ ТАСкомбанк), заборгованість:

за кредитним договором № 8285735 в розмірі 19 043 (дев`ятнадцять тисяч сорок три) грн. 67 коп, з яких: 4680, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13943, 67 грн. - сума заборгованості за відсотками; 420, 00 грн.- заборгованість за комісією.

В задоволенні позовних вимог за договором позики № 76257585 в розмірі 22767, 39 грн; за договором позики № 4692921 в розмірі 39066,50 грн.; за кредитним договором №10077-08/2023 в розмірі 12800,00 грн.- відмовити.

Всього стягнути заборгованості за у загальному розмірі 19 043 (дев`ятнадцять тисяч сорок три) грн. 67 коп.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симони Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ ТАСкомбанк), витрати по сплаті судового збору, в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя : О. В. Кривенко