Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря Павлюх Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 12.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101898362, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 8000 грн.

Зазначає, що 29.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення права вимоги №05Т, відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року.

24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» (нині ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС») було укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до якого до ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» (нині ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС») перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року.

Відповідач зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого в нього виникла заборгованість у сумі 35286 грн., яка складається з 7600 грн. заборгованість по тілу кредиту; 26166 грн. заборгованість по відсоткам; 1520 грн. заборгованість за комісією.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» заборгованість за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року в розмірі 35286 грн. та понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101898362, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 8000 грн. з визначенням умов зі сплати процентів за користування кредитом.

Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 8000 грн. на свій картковий рахунок, зазначений в Кредитному договорі №101898362 від 12.04.2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 26692934.

29.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення права вимоги №05Т, відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року.

24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» (нині ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС») було укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до якого до ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» (нині ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС») перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року.

Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» судові витрати у сумі 2422,4 гривень судового збору.

Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З досліджених Договору про надання правової допомоги №43657029 від 07.08.2024, Додаткової угоди №101898362 до Договору про надання правової допомоги №43657029 від 07.08.2024, Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11.11.2024, судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 6000 гривень.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» заборгованість за Кредитним договором №101898362 від 12.04.2021 року в розмірі 35286 (тридцять п`ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС»судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС»судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС», юридична адреса: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, Київської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя В.Й. Данко