16.10.2025 Єдиний унікальний номер 210/5989/25
Провадження № 2/205/6062/25
У Х В А Л А

16 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацький районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена цивільна справа на підставі ухвали Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 16 вересня 2025 року про передання справи за підсудністю.

Частиною 2 статті 32 ЦПК України передбачено, що справа, передана з одного суду до іншого в порядку встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до загальних приписів процесуального права, у разі зміни складу суду, розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків передбачених ЦПК України.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Пунктом 2 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити також адреси електронної пошти сторін та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін.

У порушення зазначених вимог закону, представником позивача Конюшком Д.Б. не зазначено адресу електронної пошти позивача та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, а якщо вказана інформація невідома представнику позивача, про це потрібно зазначити.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві представник позивача просить суд вирішити питання щодо місця проживання дитини з позивачем.

Разом з тим, частинами 4, 5 статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Правовий висновок щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при розгляді судом спорів цієї категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору міститься у постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі №638/18531/16ц.

У порушення зазначених вимог зміст та матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо звернення позивача до відповідної служби у справах дітей в частині визначення місця проживання дитини, про що зазначено у позовних вимогах. Разом із тим, звертаючись з цим позовом до суду, позивачем не зазначено про висновок відповідного органу опіку та піклування щодо розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання дитини.

Також позивачем не зазначено у позовній заяві про докази, які характеризують батьків і їх відношення до дитини, а саме: наявність довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують поведінку за місцем роботи і за місцем проживання сторін, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Крім того, у позовній заяві представник позивача жодним чином не обґрунтовує та не підтверджує в чому саме полягає спір між сторонами.

Більш того, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211,20 грн. на час подання позовної заяви позивачем, оскільки відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3 028 грн.

Разом з тим, позивачем не виконано зазначені вимоги закону, оскільки до матеріалів позовної заяви не долучено квитанцію про сплату судового збору, хоча представником позивача зазначено, що позивач поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн., а тому позивачу слід сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 1 211,20 грн. та направити суду докази його сплати.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Враховуючи зазначене, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко