Провадження № 2/161/1315/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Чабана Руслана Леонідовича, звернувся до суду з цивільним позовом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001302 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стоянівка Радехівського району Львівської області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч: 1 ст. 286 КК України.

Позивач позовні вимоги обгрунтував тим, що 05 травня 2023, близько 14 год. 50 хв., в місті Луцьку Волинської області по вулиці Гордіюк, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним транспортним засобом «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вулиці Конякіна у напрямку проспекту Соборності у лівій смузі руху зі швидкістю близько 50 км/год, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, в порушення п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, проявила безпечність та неуважність, неправильно урахувала дорожню обстановку, несвоєчасно вжила заходи для зменшення швидкості руху: та повної зупинки автомобіля, в момент коли перед нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та зупинився транспортний засіб, що рухався по сусідній смузі у правому ряді, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїжджу частину з права на ліво відносно руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою легеневої паренхіми обох легень, закритих переломів правої стегнової кістки в нижній третині, лівої плечової кістки у верхній третині зі зміщенням, компресійного перелому тіл 1,3,4 хребців, які згідно висновку судово-медичної експертизи №294 від 29.05.2023 за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для загоєння переломів необхідний час більше 21-ї доби.

Також завдано ОСОБА_3 моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, та в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Він став фізично обмеженою особою, не може так ефективно, як раніше вирішувати побутові проблеми, навчатися, здати вступні іспити тощо. Після вказаної трагедії він веде закритий спосіб життя, мало спілкується з друзями, довгий час не міг вийти з дому (понад 3 місяці не можна було вставати та й не міг), рідко може вийти з дому з допомогою до під`їзду, у нього погіршився стан здоров`я, погано спить ночами, стала занижена самооцінка особистості. Присутній постійний стан тривоги. Неможливість реалізувати себе та відчуття дарма витраченого часу на навчання, додаткові заняття, підготовка до вступних іспитів, вивчення польської мови призвело до депресії .

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення відповідачем ОСОБА_1 (батько неповнолітнього) в інтересах свого неповнолітнього сина потерпілого ОСОБА_3 за допомогою адвоката Чабана Р. Л. просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на його користь 23 000 грн матеріальної та 1 150 грн моральної шкоди, а також стягнути з ОСОБА_2 248 850 грн моральної шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

31.01.2025 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких вона заперечує проти доводів представника позивача викладених у позовній заяві. Зокрема, вказує, що виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем, характер немайнових втрат позивача, вважає, що моральна шкода підлягає до відшкодування в розмірі 50000,00 гривень. Також вказує, що 13 травня 2023 року ОСОБА_4 отримала від неї кошти у розмірі 15 000,00 гривень, в якості часткового відшкодування збитків, отриманих внаслідок ДТП, яке відбулось 05 травня 2023 року, в якому постраждав її син ОСОБА_3 . Також вказує, що юридична особа ПАТ «Страхова компанія «ТАС»», уклавши із ОСОБА_2 , договір страхування цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі, а тому саме страхова компанія, в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями засудженої в межах встановленого страховим договором ліміту відшкодування. Просила відмовити в задоволенні позову.

03 лютого 2025 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

03 лютого 2025 до суду від представника відповідача 2 ПАТ «Страхова компанія «ТАС»» Товта С.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного. Витрати понесені потерпілим у зв`язку з лікуванням повинні бути обґрунтовані та документально підтверджені медичним закладом, а саме кожна витрата повинна підтверджуватися чеками, та згідно Витягу з історії хвороби за період лікування в медичному закладі, засвідченим належним чином медичним закладом, в якому повинно зазначатися про призначення даних лікарських препаратів потерпілому. Долучені документи, щодо витрат на лікування, не є обґрунтованими, та не підтверджують факти витрат понесені потерпілим у зв`язку з лікуванням.

29 квітня 2025 протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Чабан Р.Л. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та позивача. Крім того, вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача 2 ПАТ «Страхова компанія «ТАС»» Товт С.С. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача 1 ОСОБА_2 адвоката Мацей А.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з перебування на лікуванні.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд зазначає, що представник відповідача 1 ОСОБА_2 адвоката Мацей А.М. в черговий раз подає клопотання про перенесення судового розгляду, та не з`являється у судове засідання.

Завданням та основними засадами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України,учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року в справі № 318/89/18 зроблено висновок, що зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах.

Ураховуючи, що ухвала суду про призначення у справі судово психіатричної експертизи залишена без виконання у зв`язку з несплатою позивачем її вартості, наявність ухвали суду про відмову у призначенні експертизи за повторним клопотанням сторони позивача, подання представником позивача чергового клопотання про призначення експертизи аналогічного змісту за відсутності нових обставин створює негативний вплив на динаміку цивільного процесу у даній справі шляхом невиправданого зволікання.

Суд має обов`язок забезпечувати своєчасний розгляд цивільної справи шляхом своєчасного і добросовісного виконання власних повноважень і контролем за належним виконанням учасниками цивільного процесу їхніх процесуальних обов`язків, а також не зловживанням цивільними процесуальними правами особами, які беруть участь у справі.

Зважаючи на вищевказане, суд дійшов висновку, що оскільки представник відповідача 1 адвоката Мацей А.М. в чергове не з`являється у судове засідання та в котре подає клопотання про перенесення судового засідання, то у задоволенні клопотання представника відповідача 1 про відкладення розгляду справи слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст.16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно із ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2023 Луцький міськрайонний суд Волинської області вироком визнав ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначив їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Цивільний позов адвоката Чабана Р.Л. в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до обвинуваченої ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «ТАС»» суд задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Волинський апеляційний суд ухвалою від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

Постановою Верховного Суду від 23 грудня 2024 вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 та ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 липня 2024 щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 , до ПАТ «Страхова компанія «ТАС»» та ОСОБА_2 скасовано і призначено новий розгляд провадження в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вказаного вироку судом встановлено, що внаслідок грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою легеневої паренхіми обох легень, закритих переломів правої стегнової кістки в нижній третині, лівої плечової кістки у верхній третині зі зміщенням, компресійного перелому тіл 1,3,4 хребців, які згідно висновку судово-медичної експертизи №294 від 29.05.2023 за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для загоєння переломів необхідний час більше 21-ї доби.

Зазначені обставини, згідно вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Потерпілий ОСОБА_3 через адвоката Чабана Р.Л. заявив цивільний позов доОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»» з якою у ОСОБА_2 було укладено договір «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за полісом № АТ/2416665, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 320 000, 00 грн.

Відповідно доп. 24.1 ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Судом встановлено, що потерпілим на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди надано квитанції від 05.05.2023 і від 09.05.2023 згідно яких, платником є ОСОБА_1 оплата за імплантати для остеосинтезу (а.с. 5, 6).

Суд не приймає до уваги надані позивачем квитанції та зазначає, що до матеріалів цивільного позову не були додані документи, що підтверджують факт придбання конкретних ліків (товарів/послуг) саме для потерпілого у зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями. Інших доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди суду не надано. Із врахуванням обставин, позивачем не доведено розміру майнової шкоди, визначений ним у сумі 23000 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід відмовити, за недоведеністю.

Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушені права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає безумовним, що внаслідок будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання. Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту завдання потерпілому ОСОБА_3 моральної шкоди унаслідок спричинення тілесних ушкоджень, завданих кримінальним правопорушенням.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок проте, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Подібний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 944/4790/19 (провадження № 61-15852св21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень, порушенням звичного способу життя через тривале лікування. ОСОБА_3 став фізично обмеженою особою, не може так ефективно, як раніше вирішувати побутові проблеми, навчатися, здати іспити тощо. Після вказаної трагедії він веде закритий спосіб життя, мало спілкується з друзями, довгий час не міг вийти з дому, присутній постійний стан тривоги.

При визначенні розміру морального відшкодування ОСОБА_3 , суд врахував конкретні обставини справи, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та вимоги розумності і справедливості, та дійшов висновку, що розмір компенсації в грошовому еквіваленті, що підлягає стягненню відповідає сумі в 200 000,00 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 26.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням судом відмовлено, відтак не підлягає стягненню відшкодування моральної шкоди із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»».

Також, суд враховує, що відповідач 1 ОСОБА_2 частково відшкодувала потерпілому завдані збитки у розмірі 15 000,00 гривень, тому, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь потерпілого завданої моральної шкоди з урахуванням проведених виплат у розмірі 185 000,00 гривень.

Щодо судового збору, то, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки сторони у справі звільнені від сплати судових витрат, такі витрати слід віднести за рахунок держави.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь держави стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2 775 грн(185000/250000*3750).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 185 000 (сто вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 накористь держави 2 775 (дві тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 10 жовтня 2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач 2: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС»», місце знаходження: Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, б. 4а, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур