справа № 619/4286/25
провадження № 2/619/1895/25
Рішення

Іменем України

21 жовтня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/4286/25,

ім`я (найменування) сторін:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Дергачівська міська рада,

вимоги позивачів: про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

представниця позивачів: ОСОБА_3 ,

представниця відповідача: Суржкова В.В.

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .07.2025 звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати за ними, частині за кожним, право власності на земельну ділянку площею 0,2025 га з кадастровим номером :00:000:2225, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . У обґрунтування позову зазначено, що згідно Рішення № 22 від 23 лютого 1996 року ОСОБА_5 передано безоплатно в приватну власність зазначену присадибну земельну ділянку площею 0,18 га. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після його смерті прийняла його дружина - ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після її смерті за заповітом прийняв син - ОСОБА_4 , який 24.02.2005 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за названою вище адресою. ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_1 . Позивачі отримали спадщину після смерті ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області від 28.01.2009 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 83/100 ч. зазначеного житлового будинку, а ОСОБА_2 належить 17/100 частини. На земельну ділянку розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка має кадастровий номер: :00:000:2225, право власності на яку не зареєстровано. Через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку вони позбавлені можливості оформити спадкові права.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.09.2025.

Згідно ухвали суду від 24.09.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 21.09.2025.

Представниця позивачів у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представниця відповідача Дергачівської міської ради у судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи без участі представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Згідно рішення № 22 від 23 лютого 1996 року Русько-Лозівської сільської ради передано безоплатно в приватну власність присадибну земельну ділянку ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,18 га, який, отримавши присадибну ділянку в приватну власність має використовувати її за цільовим призначенням.

Присадибна земельна ділянка - надана громадянинові для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Обмежована земельна ділянка (яка забезпечена виїздом на вулицю, провулок тощо), на якій розміщені житловий будинок, господарські будівлі та споруди, сад, город тощо. За правовим статусом належить до земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідно до чинного законодавства надається безплатно у приватну власність. Розміри земельної ділянки котра може бути передана безплатно у приватну власність визначаються відповідно до ст. 121 Земельного Кодексу України.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_5 перебував у шлюбі ОСОБА_6 та мав сина - ОСОБА_4 .

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадщину після смерті чоловіка прийняла ОСОБА_6 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Спадкоємцем за заповітом, посвідченим 21.12.1990 виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району, після смерті ОСОБА_6 став ОСОБА_4 , спадщину прийняв та 24.02.2005 Дергачівською державною нотаріальною конторою йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 1800 кв.м. Свідоцтво зареєстроване в КПТІ «Інвенрос», про що свідчить відповідний штемпель.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_4 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 12.08.2025 за №82178203, то має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_4 перебував з 27.10.1979 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , про що свідчить копія повторного свідоцтва про шлюб. Під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 .

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За відомостями Дергачівської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти не посвідчувалися.

Позивачі вважається такими, що прийняли спадщину, відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, були зареєстровані з ним за однією адресою:

АДРЕСА_1.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить в 83/100 частинах ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 28.01.2009 року та в 17/100 частинах ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 28.01.2009 року, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається з земельної ділянки площею 0,2025 га кадастровий номер: :00:000:2225, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка була ним успадкована, але право власності на яку він не оформив.

Як передбачено ч. 8 ст. 120 ЗК України, істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.

На замовлення позивачів у справі ФОП ОСОБА_7 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 .

За даними Державного земельного кадастру, наявними у Національній кадастровій системі, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має кадастровий номер: :00:000:2225.

Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у Відділі та даних Державного земельного кадастру документи, що посвідчують права на земельну ділянку з кадастровим номером :00:000:2225, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровані.

Відповідно до п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127), свідоцтво про право на спадщину може бути оформлене лише на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер, необхідна для такого присвоєння технічна документація може бути виготовлена на замовлення спадкоємця, статус якого може бути підтверджений витягом із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу, або рішенням суду.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( номер витягу НВ-024 від 01.05.2025) підтверджує факт, що земельна ділянка, площею 0.2025 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) має кадастровий номер: :00:000:2225. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 18.03.2024. Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 земельну ділянку зареєстрував: відділ № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 01.05.2024.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц.

Згідно з ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Частиною 16 ЗК України передбачено, що предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

У відповідності до вимог стаття 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (пункти 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №921/158/18).

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 Велика Палата Верховного Суду підтримала правовий висновок Верховного Суду України щодо застосування статті 120 ЗК України (у редакції, чинній у період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року), висловлений у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, визначивши, що у випадку переходу у встановленому права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно з виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Якщо сторони в договорі, спрямованому на відчуження будинку, не обумовили розміру земельної ділянки, на якій такий будинок розташований, то встановлення розміру здійснюється відповідно до нормативів, визначених у цій місцевості, та мети, з якою земельна ділянка використовується.

Оскільки померлий ОСОБА_4 на момент смерті не здійснив державну реєстрацію права власності на зазначену вище земельну ділянку, але зазначене майно входить до складу спадщини, яку позивачі прийняли у встановленому законом порядку та до того ж, вони являються співвласниками житлового будинку за зазначеною адресою, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі часток у праві власності на житловий будинок, враховуючи єдність права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 83/100 частини, за ОСОБА_2 право власності на 17/100 частини земельної ділянки площею 0,2025 га з кадастровим номером :00:000:2225, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Дергачівська міська рада, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, буд. 5;

Суддя І. М. Нечипоренко