Справа № 127/1680/22
Провадження № 22-ц/801/2046/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 рокуСправа № 127/1680/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., Чуприни О.М., представник ОСОБА_1 - адвоката Крижанівського В.В., представника МКП «Вінницький муніципальний центр Містобудування та архітектури» Проценко В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2025 року у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради та МКП «Вінницький муніципальний центр Містобудування та архітектури» про поділ земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власником частки земельної ділянки за кадастровим номером :02:048:0133 в розмірі 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності, здійснена на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №971920, постанови Вінницького апеляційного суду від 19.05.2021 року на 1/3 частку та свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 1/6 частку серії, номер 3-1017 від 28.12.2021 року. ОСОБА_3 є власником частки земельної ділянки за кадастровим номером :02:048:0133 в розмірі 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності, здійснена на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №971918, ухвали Вінницького міського суду від 04.08.2021 року на 1/3 частку та свідоцтва про право власності за законом на 1/6 частку серії та номер: 3-1011 від 28.12.2021 року. На земельній ділянці, яка перебуває у спільній власності розташований будинок, який належить ОСОБА_2 на прав власності в розмірі 41/200 частки, ОСОБА_3 в розмірі 24/100 частки та 41/200 частки. ОСОБА_1 є власником 35/100 частки у будинку, яку отримала за заповітом. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було взаємної згоди щодо конфігурації земельної ділянки, яка повинна перебувати в користуванні кожної з них. Визначитись з внутрішніми межами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть, оскільки в них відсутні необхідні знання щодо винесення меж в натурі на місцевості. Тому враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по частці в земельній ділянці за кадастровим номером :02:048:0133 в розмірі 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 , тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користування повинно бути виділено земельна ділянка площею 0,0500 га, однак, так, як поділ в натурі будинку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не проведений і встановлено лише порядок користування будинком, тому захист її прав щодо володіння та користування земельною ділянкою, на яку вона має право можливо здійснити шляхом встановлення порядку користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:048:0133 в розмірі 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила виділити в користування ОСОБА_2 із складу земельної ділянки за кадастровим номером :02:048:0133, що розташована по АДРЕСА_1 земельну ділянку в розмірі 0,0496 га. та позначену на схемі рожевим кольором за промірами від кутів будинку до пров. Наскрізного - 5,40 м. та 5,22 м. за розмірами розмежування між співвласниками згідно плану-схеми , виготовленого ТОВ «МК ПРОЕКТ+» за договором № 122/ГВ2 від.12.12.2023 року. Виділити в користування ОСОБА_1 із складу земельної ділянки за кадастровим номером :02:048:0133, що розташована по АДРЕСА_1 земельну ділянку в розмірі 0,0496 га. та позначену на схем зеленим коліром за промірами від кутів будинку до АДРЕСА_2 5,11м та 3,11 м. за розмірами розташування межі розмежування між співвласниками згідно плану-схеми , виготовленого ТОВ «МК ПРОЕКТ+» за договором № 122/ГВ2 від. 12.12.2023 року. Залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0008 га. що знаходиться під будинком в розмірах 3,10м. х 2,70м. та позначену, як ділянка кухні-погребу згідно плану-схеми, виготовленого ТОВ «МК ПРОЕКТ+» за договором № 122/ГВ2 від. 12.12.2023 року.

10.02.2022р. надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та припинення спільної часткової власності, з урахуванням уточнених позовних вимог просила поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :02:048:0133 в розмірі 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2023 року залучено до участі в справі ОСОБА_1 замість померлої ОСОБА_3 , як її правонаступника.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2025 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради та МКП «Вінницький муніципальний центр Містобудування та архітектури» про поділ земельної ділянки задоволено.

Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер №:02:048:0133 площею 0,1000га, розташованої по АДРЕСА_1 на підставі варіанту № 2 висновку судової земельно технічної експертизи складеного 24.12.2024року експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» Данилюком В.О. за № 762, згідно з яким: ОСОБА_1 виділяється у власність земельна ділянка 496 метрів, ОСОБА_2 виділяється у власність земельна ділянка 496метрів. Земельна ділянка площею 8кв.м. залишається у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1 /2 частки у кожної.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15620,00грн. у відшкодування витрат за проведення експертизи, 7300,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради та МКП «Вінницький муніципальний центр Містобудування та архітектури» про поділ земельної ділянки відмовити. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити. Встановити порядок користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:048:0133 в розмірі 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 за схемою, виготовленою ТОВ «МК ПРОЕКТ».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Крижанівський В.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 являлась власником 41/200 частин будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003р.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.07.2020р. ОСОБА_3 у власність перейшло 24/100 частин будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , що підтверджується також витягом з державного реєстру від 30.07.2020 р.

Власником 35/100 часток будинковолодіння являється ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.07.2020 р.

Власником 41/200 часток будинковолодіння являється ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 р.

Вказані обставини також підтверджуються технічним паспортом на будинковолодіння, виготовленого КП ВМБТІ від 08.07.2020р.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020р. по справі №127/14804/20 було встановлено порядок користування житловим будинком господарськими будівлями та спорудами між співвласниками, відповідно до якої сторони визнають порядок користування будинком, що розташований по АДРЕСА_1 за даними технічної інвентаризації станом на 08.07.2020 року, відповідно до якого:

- в постійне користування ОСОБА_2 виділяється кімната 2-2 площею 12,0 кв.м., кухня 2-1 площею 6,4 кв.м, що відповідає 41/200 частці;

- в постійне користування ОСОБА_3 виділяється кімната 1-2 площею 15,9 кв.м., кімната 1-6 площею 13,4 кв.м., тамбур «а-1» площею 6,8 кв.м, що відповідає 41/200 частці та 24/100 частці;

- ОСОБА_1 виділяється кімната 1-5 площею 13,0 кв.м., коридор 1-3 площею 6,0 кв.м., кухня 1-4 площею 8,3 кв.м., погріб «п/а», що відповідає 35/100 частці.

2. ОСОБА_3 зобов`язується закрити дверний отвір в кімнаті 1-6 та зробити переобладнання кімнати 1-6 в кухню.

3. В постійне користування ОСОБА_2 виділяється частина горища, що знаходиться над кімнатою 2-2 площею 12,0 кв.м.

4. В постійне спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виділяється частина горища, що знаходиться над кімнатами 1-6 площею 13,4 кв.м., кімнатою 1-5 площею 13,0 кв.м., коридором 1-3 площею 6,0 кв.м., кімнатою 1-2 площею 15,9 кв.м.

5. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дають згоду ОСОБА_2 на будівництво та прийняття в експлуатацію прибудови до кухні 2-1 площею 6,4 кв.м. в розмірі 5,0 м х 8,0м х 8 м.

Земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться будинковолодіння була приватизована у спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та присвоєно їй два кадастрові номера №:02:048:0133 площею 0,1000 га та №:02:048:0134 площею 0,0008 га, що підтверджується державними актами серії ЯБ №971915, серії ЯБ №971916 серії ЯБ №971918, серії ЯБ №971919, виданих 03.08.2007р.

Згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 19.05.2021р. по справі №127/14801/20 визначено, що частка ОСОБА_2 у праві власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:048:0133, що розташована по АДРЕСА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 03 серпня 2007 року серії ЯБ № 971920, становить 1/3 частки.

Згідно мирової угоди від 04.08.2021р. по справі №127/14199/21 визначено частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:048:0133.

На підставі вказаного судового рішення ОСОБА_3 08.12.2021р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом і зареєстровано право власності на 1/3 та 1/6 частки земельної ділянки за кадастровим номером :02:048:0133, що розташована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 було оформлено спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3

24.12.2024 р. був складений висновок експертом ТОВ «Подільській центр судових експертиз» Данилюком В.О. за №762 яким на розгляд суду було надано три варіанти поділу земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за первісним позовом суд першої інстанції виходив із того, що встановлення порядку користування земельною ділянкою не призведе до відновлення порушених або оспорюваних прав ОСОБА_2 , а отже обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом, суд першої інстанції зазначив, що позивачем по зустрічному позову обрано один із варіантів висновку, вказаний варіант висновку враховує можливість нормального користування будинком господарськими будівлями та спорудами співвласників, враховує санітарні вимоги та державні будівельні норми, а тому враховується судом.

Колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Доводи ОСОБА_2 про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою є безпідставними з огляду на таке.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, шо встановлення порядку користування земельною ділянкою не призведе до відновлення порушених або оспорюваних прав ОСОБА_2 , так як ОСОБА_1 заявила вимоги про поділ такої земельної ділянки та припинення спільної часткової власності, а тому обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вимога про поділ (виділ частки в натурі) є більш пріоритетною над вимогою про встановлення порядку користування.

Спосіб захисту шляхом встановлення порядку користування є неефективним у разі, якщо інша сторона наполягає на поділі, за умови, що поділ технічно і юридично можливий.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що інша сторона заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, наполягає на її поділі, так як бажає виділити належну їй частку з метою подальшого відчуження. А встановлення порядку користування земельною ділянкою не надасть їй можливість реалізувати своє право на розпорядження майном, належного їй на праві спільної часткової власності.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки слід зазначити наступне.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до мирової угоди, затвердженою ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року, між сторонами, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , було встановлено порядок користування будинком, що розташований по АДРЕСА_1 за даними технічної документації станом на 08.07.2020 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 14.11.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцем всього належного ОСОБА_3 майна є її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Після смерті ОСОБА_3 , інший порядок користування будинком, що розташований по АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлено не було.

Експертом при проведенні експертизи, при визначені варіантів поділу земельної ділянки, та в подальшому судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог про поділ земельної ділянки, за основу було взято встановлений порядок користування житловим будинком, відповідно до затвердженої ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2020 року мирової угоди між співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, суд не звернув уваги на те, що сам житловий будинок перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно висновку експерта №762 від 24.12.2024 р. всі три варіанти поділу земельної ділянки передбачають поділ часток з визначенням межі, яка проходить через будинок, при цьому частки житлового будинку в натурі не виділені.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Законодавство України (зокрема, статті 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України) закріплює принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній об`єкта нерухомості (будинку).

Тобто право на земельну ділянку (її частка) нерозривно пов`язане з правом власності на будинок (його частка). При переході права власності на будинок (або його частину) одночасно переходить і право на земельну ділянку, на якій він розташований.

Отже, суд першої інстанції не врахував те, що поділ земельної ділянки є похідним від поділу будинку, розташованому на такій земельній ділянці. Частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що розташована під житловим будинком, визначаються пропорційно часткам у праві власності на цей будинок.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вимога про поділ земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями є передчасною, такий поділ є неможливим без поділу/виділу частки в натурі самого житлового будинку.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що сторони після здійснення поділу/виділу часток в натурі житлового будинку не будуть позбавлені можливості звернутись до суду з позовом про поділ земельної ділянки, або ж заявити такі позовні вимоги одночасно.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності встановленим у справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, таке рішення відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради та МКП «Вінницький муніципальний центр Містобудування та архітектури» про поділ земельної ділянки.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2025 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради та МКП «Вінницький муніципальний центр Містобудування та архітектури» про поділ земельної ділянки - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Судові витрати залишити за сторонами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.Б. Сало