Справа № 604/914/25
Провадження № 2/604/461/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Крупи А.А,

розглянувши в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Однак після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача адвокат Драус О.О. подала до суду заяву в якій просила справу розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, вказала що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також вказав, що померла ОСОБА_3 є його матір`ю, на день смерті він проживав разом з нею, проте права на обов`язкову частку у спадщині він не має.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник відповідача Скориківської сільської ради у призначене судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Скориківська сільська рада, позов визнає та не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачами позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 червня 1962 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сухівці Підволочиського району Тернопільської області. Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 січня 1961 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сухівці Підволочиського району Тернопільської області. Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11 листопада 1978 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклали шлюб 11 листопада 1978 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини було змінено на ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 28 червня 1979 року, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Нове Село Підволочиського району Тернопільської області. Батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Згідно копії актового запису про шлюб, наданого за допомогою веб-порталу послуг «Дія», ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 уклали шлюб 25 вересня 2001 року, про що Оришківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №09.

Згідно копії заповіту від 12 січня 2011 року, посвідченого секретарем Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №3, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 19 березня 2012 року Новосільською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №7. Місце державної реєстрації: Новосільська сільська рада Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно копії довідки №72 від 21 травня 2025 року виданої виконкомом Скориківської сілсьької ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та шість місяців після її смерті за тією ж адресою був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Згідно копії архівної довідки №752 від 25 серпня 2025 року виданої архівним відділом Тернопільської райдержадміністрації, по документам архівного фонду «Новосільська сільська рада» у погосподарських книгах села Сухівці, вул. Шевченка, 61, станом на 2012 рік значиться домогосподарство ОСОБА_3 , 1935 року народження голова домогосподарства, разом з нею проживав ОСОБА_2 , 1961 року народження.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №83/02-31 від 01 липня 2025 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю у спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документа на спадкове майно та реєстрації права власності. Крім того нотаріусом встановлено наявність у нього спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведеної 30 травня 2012 року за №99/2012, а також наявність заповіту від імені ОСОБА_3 посвідченого Новосільською сільською радою Тернопільської області 12 січня 2011 року за №3, згідно якого все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Спадщину ОСОБА_1 прийняла у встановленому законом порядку шляхом подачі 30 травня 2012 року в державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Крім неї інших спадкоємців за заповітом чи спадкоємців, які за законом мають право а обов`язкову частку у спадкововму майні немає.

Згідно копії довідки №58 від 07 травня 2025 року виданої виконкомом Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно інформації БТІ Підволочиського району №190 від 11 червня 2025 року, будинок, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , у графі «Документи на підставі яких підтверджується право власності» вказано «Право власності не зареєстровано». Роком будівництва житлового будинку вказаний 1966 рік.

Згідно копії довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №205 від 20 червня 2025 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , в графі «Підстава виникнення права власності» вказано «Право власності не зареєстровано».

З копії технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 62,2 кв.м, з них: житлова 39,5 кв.м., допоміжна 22,7 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 спадщину прийняла, вона є єдиним спадкоємцем, також звернулась до державного нотаріуса підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Отже, з вищенаведеного випливає, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за заповітом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду.

Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 89, 247, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.328,392,1216,1218,1261,1268,1269,1270ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,2 кв.м, з них: житлова площа 39,5 кв.м., допоміжна площа 22,7 кв.м.,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків