БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3677/25
провадження № 2/361/1228/25
УХВАЛА

24 жовтня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Гриценко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні представник позивача та представник відповідача подали спільну заяву позивача та відповідача про визнання мирової угоди, яка укладена між ними, та закриття провадження у справі.

За умовами мирової угоди, підписаної 10.07.2025 сторонами погодили:

1.Сторони домовились, що дана Мирова угода укладається з метою врегулювання наявного спору між сторонами, а саме щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 1 000 000 грн 00 коп.

2.Сторони, діють свідомо, добровільно, без примусу, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились та просять суд в рахунок погашення даного боргу визнати на праві приватної власності за ОСОБА_1 :

- групу нежитлових приміщень під номером 250 (дві п`ятдесят), що знаходиться в корпусі під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 98,3 (дев`яносто вісім цілих три десятих) кв.м.;

- група нежитлових приміщень під номером 251 (дві п`ятдесят один), що знаходиться в корпусі під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 84,9 (вісімдесят чотири цілих дев`ять десятих) кв.м., які на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Сторони засвідчують, що після підписання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій.

4. Сторони стверджуються, що умовами цієї мирової угоди, не порушуються права та інтереси будь-яких третіх осіб.

5. ОСОБА_1 , запевняє, що визнанням за ним права власності на нерухоме майно, вказане в п. 2 Мирової угоди, задовольняє його вимоги в межах судової справи №361/3677/25 в повному обсязі, та свідчить, що за наслідками виконання умов Мирової угоди не має та не матиме в майбутньому жодних претензій та вимог майнового та іншого характеру до ОСОБА_2 .

Перевіривши умови мирової угоди, суд приходить до таких висновків.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, визначений у частині першій статті 1049 ЦК України.

Тобто, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом вказаної статті мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з`ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд (частина 5 статті 207 ЦПК України).

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за позикою.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу повернення грошових коштів, отриманих на підставі договору позики та саме наведені обставини визначили предмет спору, відносно якого і була висунута позовна вимога, питання щодо визнання права власності на нерухоме майно не є предметом розгляду суду.

З наведеного вбачається, заходи врегулювання спору мирним шляхом не стосуються предмету спору - стягнення грошових коштів, а предметом мирової угоди є нерухоме майно та перехід на нього права власності.

Крім того, з доданих до позову доказів встановлено, що нерухоме майно, про яке зазначено у мировій угоді, є предметом іпотеки згідно укладеного між сторонами договору іпотеки. Відтак, звернення стягнення на вказане нерухоме майно має відбуватись відповідно до умов договору іпотеки та в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», а у випадку звернення стягнення у судовому порядку з дотриманням правил виключної підсудності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що умови мирової угоди суперечать закону, тому необхідно відмовити у затвердженні мирової угоди між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 207, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН