Справа № 604/993/25
Провадження № 2-о/604/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Скориківська територіальна громада в особі Скориківської сільської ради (юридична адреса: 47814, вул. Б. Хмельницького, буд. 1Б, с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільської області, ) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Драус О.О., звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини та понад шість місяців з часу відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявник посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, спадкоємцем до якого відповідно до закону є заявник, ОСОБА_1 . Коли заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Разом з тим вважає, що спадщину після смерті матері ОСОБА_1 . прийняd, оскільки постійно без реєстрації проживав разом з нею до дня смерті у житловому будинку в АДРЕСА_2 , здійснював постійний догляд за матір`ю, допомагав у побуті, обробляв город, проводив ремонт, сплачував комунальні послуги. Враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує - просить заяву задовольнити.

У судове засідання заявник, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не з`явився, його представник - адвокат Драус О.О., в судовому засіданні просила задоволити подану заяву.

Представник заінтересованої особи Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради, у судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку.

Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне:

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 26 червня 2004 року Токівською сільською радою, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблений актовий запис №17. Місце смерті с. Токи Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02 серпня 1952 року.

Відповідно до архівних довідок №712,713, виданих 08.08.2025 року Архівним відділом №5 Тернопільської РВА Тернопільської області, по документах архівного фонду «Токівська сільська рада» станом на 2001 рік значиться домогосподарство ОСОБА_3 , з яким проживала дружина ОСОБА_2 , а станом на 2004 рік домогосподарствор ОСОБА_2 , яка проживала сама.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до інформації з БТІ Підволочиського району №281 від 12.08.2024, за житловим будинком АДРЕСА_2 право власності на ОСОБА_2 не зареєстровано.

Згідно з актом про встановлення факту догляду та поховання, складеного 20.08.2025 року старостою Токівського старостинського округу№3, ОСОБА_1 жив разом з матір`ю ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_3 , без реєстрації, оскільки вона потребувала постійного догляду, доглядав її до дня смерті та похоронив.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомили, що проживають по сусідству із заявником. Пояснили суду, що ОСОБА_1 тривалий час до смерті проживав по АДРЕСА_3 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла в 2004 році, доглядав за нею, забезпечував необхідний побутовий догляд та матеріальну підтримку. Відносини між ними були добрими, заявник ставився до матері з повагою та турботою. ОСОБА_2 залишилася сама після смерті чоловіка та потребувала допомоги та догляду. Коли мати померла, то поховав її. В заявника ще була сестра, однак вона проживала окремо зі своєю сім`єю, інколи навідувалася. В будинку після смерті матері ОСОБА_1 ще продовжував проживати. На даний час в тому будинку проживає син ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 , яка є дружиною заявника, повідомила суду, що з 1975 року вони з чоловіком проживали в свекрухи по АДРЕСА_3 , з часом вони придбали будинок на АДРЕСА_1 . Коли помер свекор, то чоловік пішов жити до матері, щоб їй допомагати. Він готував їсти і доглядав, свідок також готувала їсти і приносила свекрусі. Разом поховали чоловікову матір. Ще деякий час чоловік залишився проживати в будинку, поки туди не оселився їх спільний син ОСОБА_7 . Пояснила також, що ОСОБА_1 не звертався до нотаріуса, бо думав, що живе в цьому будинку і тому прийняв спадщину автоматично.

Таким чином судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, у зв`язку із відсутністю його реєстрації за місцем проживання разом із спадкодавцем, при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 23 постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини.

Статтею другою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, а також те, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 89, 264, 265, 293, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Скориківська територіальна громада в особі Скориківської сільської ради (юридична адреса: вул. Богдана Хмельницького, будинок 1б, с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільська область), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , та понад шість місяців з часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак