Справа № 503/234/23
Провадження № 2/503/22/25
15 вересня 2025 року м. Кодима
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом адвоката Мартинюка Юрія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,
В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Мартинюк Ю.М. надав суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполіг та просив проводити розгляд цивільної справи без їх участі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Укладений правочин сторони домовились нотаріально посвідчити.
Після цього, відповідачі передали позивачеві правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку, які до цього часу перебувають у позивача, та власноруч написали розписки про отримання від позивача коштів в сумі 200000 грн. в рахунок оплати за продані позивачевібудинок та земельну ділянку, а після цього звільнилибудинок.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Згідно ст.ст.208, 209, 210 та 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до досягнутої згоди, сторони зобов`язались протягом одного місяця з дня продажу нотаріально посвідчити укладений договір.
Однак, отримавши грошові кошти за продані будинок та земельну ділянку, відповідачізмінили місця свого проживання, виїхали за межі району, до цього часу уникають зустрічей з позивачем, всупереч досягнутих домовленостей не являються до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладених правочинів, незважаючи на вжиті позивачем заходи їх примусу до цього.
Враховуючи, що між позивачем, як покупцем, та відповідачами, як продавцями,досягнуто згоди щодо усіх істотних умов купівлі-продажу спірної нерухомості, що підтверджується укладеним ними договором купівлі-продажу, дослідженим в судовому засіданні, позивачемсплачено відповідачам вартість належних їм будинку та земельної ділянки, а продавцями (відповідачами) були передані позивачевіналежні їм будинок та земельну ділянки, а також правовстановлюючі документи на них, суд приходить до висновку про те, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна є укладеним.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Верховний Суд України в постановах від 06.09.2017 року, прийнятій у справі №754/2339/6-ц, зазначив, що умовою застосування ч.2 ст.220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата іншою стороною (покупцем) можливості нотаріально посвідчити укладений правочин.
Відповідно до п.13 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.
Отже, суд вважає можливим визнати в судовому порядку спірнийдоговір купівлі-продажу дійсним, оскільки законодавчо визначеною умовою такого визнання є втрата стороною правочину, а саме покупцем ОСОБА_1 , можливості його нотаріального посвідчення, зокрема, із причини ухилення від цього іншої сторони правочину продавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власників спірного нерухомого майна.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року, прийнятій у справі №665/2266/16-ц.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова