ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4257/25

Головуючий у першій інстанції Косенко О. Д.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1590/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,-

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство "Акцент-Банк",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства"Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту АТ «А-Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022 у розмірі 122 797,18 грн, станом на 28.03.2025, яка складається з 57 987,10 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 64 810,08 грн загальний залишок заборгованості за процентами, а також судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» для отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

25.01.2022 він уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ20229403 щодо надання кредиту у розмірі 59 000 грн строком на 63 місяці зі сплатою процентів у розмірі 75% щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн.

Банк зазначав, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит згідно до умов кредитного договору.

Станом на 28.03.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 122 797,18 грн, яка складається з:

- 57 987,10 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 64 810,08 грн загальний залишок заборгованості за процентами;

- 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією;

- 0,00 грн загальний залишок заборгованості за пенею.

Зазначав, що кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.07.2025 позовну заяву АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором АВН0СТ20229403 від 25.01.2022 у розмірі 35 550,25 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 701,28 грн.

В апеляційній скарзі АТ «А-Банк» просить скасувати рішення районного суду в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заявник наголошує, що в матеріалах справи є окремий кредитний договір, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з усіма суттєвими умовами кредиту, такими як відсоткова ставка, строк, розмір тощо.

Зазначає, що свою згоду на використання електронного підпису відповідач надав в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позов АТ «Акцент Банк» суд першої інстанції виходив з того, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості нарахування відповідачу процентів за користування кредитними коштами, позивачем до суду не надано. Суд констатував, що відповідач не надав доказів виконання своїх зобов`язань по поверненню тіла кредиту у повному обсязі отриманих коштів, а тому підлягає стягненню залишок непогашеної відповідачем суми (тіла) кредиту у розмірі 35550,25 грн.

Однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та як наслідок судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Судом у справі встановлено, що 15.05.2020 ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку. В даній заяві відповідачем заповнено розділи щодо його паспортних та контактних даних, місцезнаходження, сімейного стану, соціального статусу та індустрії роботи (а.с. 10).

18.07.2021 ОСОБА_1 простим електронним підписом, відповідно до умов та правил надання банківських послуг шляхом веденням ОТР-пароля 9717 підписав заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису, якою засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем.038dd7eec476179f19b88deb77397dafbbf52aeda2b838a2c03626604d3145ac3b, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення моїх дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. Просив вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного підпису (а.с. 10 зворот).

25.01.2022 ОСОБА_1 підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ20229403 (а.с. 12), в якій просив АТ «А-Банк» надати йому кредит за послугою «Швидка готівка» на умовах:

1. Вид кредиту послуга «Швидка готівка»;

2. Тип кредиту кредит строковий;

3. Мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг;

4. Сума кредиту 59 000 грн;

5. Строк кредиту 60 місяців з 25.01.2022 по 24.01.2027 включно;

6. Процентна ставка (фіксована) 75% на рік;

7. Комісія за надання фінансового інструменту 0,00 грн;

8. Розмір щомісячного платежу 3829,90 грн.

Згідно з п. 9 номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 773923.

Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісії становить (загальна вартість кредиту) 229 796,17 грн (п. 10 заяви).

У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу (п. 12 заяви).

Відповідно до п. 18 підписанням цієї заяви клієнт підтвердив та погодився, що:

- до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк", що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об?ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг";

- зміни до Договору, в т.ч. щодо розміру комісій, тарифів, загальних витрат та вартості супровідних послуг, можуть бути внесені за згодою сторін в порядку та на умовах, визначених у Договорі. Підтвердив свою згоду з тим, що інформування його про зміни умов Договору, в тому числі про тарифи на послуги, що надаються та які можуть бути змінені банком за Договором, банк має здійснювати шляхом розміщення нових умов на сайті Банку та шляхом надсилання йому повідомлень через дистанційні канали обслуговування;

- банк має право передати іншій особі свої права кредитора за правочином відступлення права вимоги без згоди клієнта, про що банк зобов`язаний повідомити клієнта протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення;

- надав згоду банку, у випадку прострочення зобов`язань, залучати колекторські компанії та передавати таким компаніям (в т.ч. новому кредитору) персональні дані, інформацію про укладення цього договору, його умови, стан виконання, наявність простроченої заборгованості та її розмір, з метою взаємодії з ним, інформування близьких осіб, представників, спадкоємців та за необхідності інших третіх осіб про необхідність виконання його зобов`язань за цим договором;

- надав згоду банку та його представнику, залученій банком колекторській компанії або новому кредитору на звернення до його представників, близьких осіб, спадкоємців, поручителів, майнових поручителів, третіх осіб та взаємодію з ними з метою інформування про умови заборгованості та необхідності виконання клієнтом зобов`язань за Договором. Кожна взаємодія банку або його представника, або нового кредитора з питань врегулювання простроченої заборгованості (у разі виникнення) з клієнтом, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або третіми особами має здійснюватись з її фіксуванням за допомогою фото- та/або звукозаписувального технічного засобу, про що попереджаються особи, з якими здійснюється така взаємодія;

- ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірники, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Ця заява складена в електронній формі та підписана ОСОБА_1 шляхом накладення ним електронного підпису перевіряється за допомогою відкритого ключа

038dd7eec476179f19b88deb77397dafbbf52aeda2b838a2c03626604d3145ac3b.

25.01.2025 ОСОБА_1 шляхом накладення ним вищезазначеного електронного підпису підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно з якою з 25.02.2022 по 24.01.2027 він щомісячно має сплачувати по 3 829,90 грн (а.с. 13).

Також, ОСОБА_1 25.01.2022 підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» шляхом накладення ним електронного підпису

038dd7eec476179f19b88deb77397dafbbf52aeda2b838a2c03626604d3145ac3b (а.с.11).

Згідно з меморіальним ордером №TR.21673228.35198.65455 від 25.01.2022 відповідачу було перераховано 59 000 грн, призначення платежу видача кредиту згідно договору №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022 (а.с. 15).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022, укладеним між АТ «А-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 28.03.2025, загальний розмір заборгованості становить 28 497,60 грн, з яких:

- 57 987,10 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 57 987,10 грн залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений);

- 64 810,08 грн загальний залишок заборгованості за процентами;

- 64 810,08 грн залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість;

- 0 грн заборгованість за пенею (а.с. 14).

Також із наданого банком розрахунку слідує, що ОСОБА_1 було сплачено на погашення кредиту загальну суму 23 449,75 грн (3829,90 грн + 4317,17 грн + 3825,67 грн + 3825,67 грн + 3825,67 грн +3825,67 грн).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При зверненні до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Марченко М. В. проти України», заява № 4063/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За положеннями частини першої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

У справі, яка переглядається, АТ «А-Банк» ініційовано спір про стягнення з ОСОБА_1 поточної заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022.

Із підписаної ОСОБА_1 25.01.2022 за допомогою електронного підпису 038dd7eec476179f19b88deb77397dafbbf52aeda2b838a2c03626604d3145ac3b заяви про надання послуги «Швидка готівка» вбачається, що сторонами погоджено:

- сума кредиту 59 000 грн;

- строк кредиту 60 місяців з 25.01.2022 по 24.01.2027;

- процентна ставка (фіксована) 75% на рік;

- розмір щомісячного платежу 3829,90 грн;

- загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 229 796,17 грн.

Проте зазначена заява залишилась поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку із чим відмовляючи у стягненні відсотків за кредитом, суд першої інстанції помилково вважав, що позивач не довів факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов щодо розміру відсотків, отже, відсутності підстав вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

У заяві про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022 встановлено строк кредитування 60 місяців (до 24.01.2027 включно), з позовом АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 звернувся 28.03.2025, тобто до закінчення строку кредитування і просив стягнути прострочену заборгованість, яка існує станом на день звернення до суду.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022, станом на 28.03.2025 у відповідача існує прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 57987,10 грн та заборгованість за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 64 810,08 грн.

Також, на підтвердження наявної заборгованості Банком надано до суду виписку по кредиту від 28.03.2025 за період з 25.01.2022 по 27.03.2025, з якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором №АВН0СТ20229403 станом на 27.03.2025 становить 122 797,18 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 правильність розрахунку заборгованості по кредиту, наданого банком, не спростовано та не надано іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по кредитному договору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню прострочена заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022 у загальній сумі 122 797,18 грн (57 987,10 грн (прострочене тіло) + 64 810,08 грн (прострочені відсотки)).

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову АТ «А-Банк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ20229403 від 25.01.2022 на загальну суму 122 797,18 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 57987,10 грн та заборгованості за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 64 810,08 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 4542 грн за апеляційний розгляд справи, оплата яких підтверджена квитанціями (а.с. 1, 57).

Отже, з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій у загальній сумі 6964,40 грн (2422,40 грн + 4542 грн).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду Чернігівської м. Чернігова від 28 липня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ20229403 від 25 січня 2022 року у загальній сумі 122 797 (сто двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто сім) грн 18 коп., що складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 57 987 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн 10 коп. та заборгованості за процентами на прострочену заборгованість у розмірі 64 810 (шістдесят чотири тисячі вісімсот десять) грн 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 6 964 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 40 коп. судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2025 року.

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Акціонерне Товариство «Акцент-Банк», місце знаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11; .

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко