Справа № 715/2279/25
Провадження № 2/715/725/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2025 року с. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
судді Цуркан В.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона з відповідачем 28 вересня 2015 року зареєстрували шлюб, від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року шлюб між ними розірвано. Після одруження відповідач постійно вчиняв сімейні сварки, які переростали в застосуванні до неї психологічного, економічного та фізичного насильства. Наприкінці липня 2017 року вона більше не змогла терпіти знущання чоловіка та скориставшись тим, що останній поїхав по роботі в іншу область, забрала сина та втекла до своїх батьків. Зазначає, що ОСОБА_4 свого батька взагалі не знає, оскільки жодного разу його не бачив. Відповідач з серпня 2017 року не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується із сином, жодного разу не зустрічався із своїм сином, не привітав його з днем народження, не телефонував йому та не цікавився його життям.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.03.2017 року стягуються аліменти із відповідача на її користь на утримання сина, однак ОСОБА_3 не своєчасно сплачує аліменти, а тому у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів за 15 місяців у розмірі 23527 грн. Зазначає, що відповідач у 2024 році виїхав за кордону та проживає в США. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Зазначила, що за незначний проміжок свільного проживання з відповідачем у шлюбі, останній неодноразово бив та ображав, намагався її підпалити, а також застосовував відносно нею фізичну силу навіть під час перебування її у стані вагітності, що призвело до ранніх родів та небезпеки для життя дитини. Повідомила, що відповідач міг зачинити її та дитину в будинку та піти на декілька днів, що і змусила її втікти від нього. Вказала, що відповідач свого сина жодного разу не бачив з 2016 року, не спілкується з ним та не бере участі у його вихованні. Дитина навіть не знає хто її біологічний батько, а татом називає її нинішнього цивільного чоловіка з яким вона проживає та має спільну дитину.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи

Представник органу опіки та піклування Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд у відсутності їхнього представника.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ч.3, ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається одинакові відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 його батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.03.2017 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі по 900 (дев`ятсот) гривень, щомісячно починаючи з 15 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

При цьому вказаним рішенням було встановлено, що сторони припинили спільне проживання в 2016 році і з того часу дитина ОСОБА_4 проживав з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні ці обставини не заперечив проте просив стягувати з нього аліменти в розмірі 600 гривень.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року, шлюб, зареєстрований мiж ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканцем с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , мешканкою АДРЕСА_1 - 28 вересня 2015 року у виконавчому комітеті Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 18 - розірвано.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.05.2025 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить станом на квітень 2025 року становить 21929,40 грн.

Згідно характеристики №171 від 10.03.2025 року, виданої Тереблеченською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , самостійно виховує двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , характеризується із позитивної сторони.

Відповідно до довідки про склад сім`ї №105 від 04.02.2025 року та акту обстеження житлово-побутових умов №101 від 04.2025 року, виданих Тереблеченською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - батько, ОСОБА_7 - мати, ОСОБА_8 - сестра, ОСОБА_8 - брат, ОСОБА_9 - сестра, ОСОБА_10 - брат, ОСОБА_11 - баба. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не звертався до сільської ради для відвідування дитини, не приймає участі у вихованні дитини та ні яких стосунків з дитиною не тримає.

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги №11/427 від 29.04.2025 року ОСОБА_1 призначено допомогу як малозабезпеченим сім`ям, яка за період з 01.01.2024 року по 30.04.2025 року, складає 112 311,42 грн., за винятком аліментів.

Відповідно до довідки психіатра №178 від 28.04.2025 року та довідки нарколога №445 від 28.04.2025 року, виданих поліклінічним відділенням Глибоцької ЦРКЛ, ОСОБА_1 на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до інформації Нижньосиньовецького закладу дошкільної освіти Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 відвідував Нижньосиньовецький ЗДО з 20.08.2018 року по 28.09.2021 року. Протягом періоду відвідування дитини у садочку батько останнього жодного разу до дитини не навідувався, не приводив та не забирав дитину з садочка.

Згідно довідки виданої Синьовецькою амбулаторією загальної практики - сімейної медицини від 10.03.2025 року ОСОБА_4 на «Д» обліку з приводу хронічних захворювань не перебував.

Відповідно до листа - відповіді №112 від 11.04.2025 року Тереблеченська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, в ході телефонної розмови від 26.02.2025 року ОСОБА_3 , який перебуває за межами України, а саме проживає в США, повідомив, що колишня дружина ОСОБА_1 не дає йому змоги приймати участь у вихованні сина, зазначив, що він сина любить та проти позбавлення його батьківських прав.

Згідно довідки №193 від 07.2025 року виданої Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 не звертався до сільської ради ні з усними, ні з письмовими заявами з приводу того, що ОСОБА_1 не дозволяє йому бачитись із сином.

Відповідно до характеристики №61 від 13.02.2025 року, виданої Чернівецьким ліцеєм №20 Чернівецької міської ради, ОСОБА_4 навчається у 3 Б класі, вищевказаного закладу, вихованням дитини займається мама - ОСОБА_1 , остання систематично відвідувала батьківські збори, завжди цікавилась шкільним життям дитини. ОСОБА_4 систематично відвідує шкільні заняття та виконує домашні завдання. За весь період навчання дитини, учитель жодного разу не контактував із батьком ОСОБА_12 .

Згідно довідки №244 від 09.04.2025 року, виданої Тарашанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_2 , на даний час перебуває за кордоном разом із сім`єю. До складу сім`ї входять : ОСОБА_13 - дружина та ОСОБА_14 - син.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні вказала, що позивачка сама виховує сина, відповідач участі у вихованні дитини не бере, з сином не спілкується. З моменту коли позивач пішла від відповідача, вона не бучила, щоб батько приходив до дитини.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні вказала , що являється сусідкою ОСОБА_1 . Вказала, що позивачка сама виховує сина ОСОБА_12 , відповідач участі у вихованні дитини не бере, з сином не спілкується. Крім цього, вказала, що коли сторони проживали разом вона неодноразово бачила у ОСОБА_1 синяки і остання розповідала, що чоловік її б`є та ображає. З часу як вони почали проживати окремо вона жодного разу не бачила, щоб батько приходив до дитини.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України.

Так, згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16жовтня 2019 року у цивільній справі № 753/1233/15-ц (провадження №61-12938св19).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. При цьому позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

З психологічної характеристики дитини ОСОБА_4 , яка надана практичним психологом ОСОБА_17 вбачається, що на запитання до дитини «Чи відомо тобі щось про ОСОБА_18 ?» відповідь: «Ні я не знаю хто такий, а прізвище як у мене». При цьому батька назвав ОСОБА_19 .

Таким чином судом встановлено, що дитина навіть не знає свого біологічного батька.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тереблеченської сільської ради, про позбавлення батьківських прав №92 від 23.06.2025 року, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Слід заначити, що Служба у справах дітей в ході розгляду питання про доцільність позбавлення батька батьківських справ, звязувалась в телефонному режими з останнім, який повідомив, що заперечує проти позбавлення батьківських прав. Проте навіть будучи обізнаним про те, що розглядається питання про його позбавлення батьківських прав батько не навідувався до дитини не намагався зв`язатись з нею, тощо.

За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача. Водночас якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків минув значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає зберегти сімейні відносини зі своєю дитиною (аналогічний правовий висновок викладений а постанові ВС від 19.02.2025 року, провадження № 61-17253св24).

Отже, судом встановлено, що біологічний батько добровільно пішов із життя своєї дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до дитини та її внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання нею освіти. І це триває протягом близько дев`яти років. Тривала розлука мала наслідком розрив психоемоційних зв`язків між батьком і сином. Водночас дитина, враховуючи її вік, за цей час адаптувалася до відносин у сім`ї з новим чоловіком матері, почувається комфортно у ній.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному конкретному випадку є доцільним, оскільки в ході розгляду справи по суті належними, достатніми та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_3 , з 2016 року з дитиною не проживає та не спілкується, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні та достатньому утриманні дитини.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову про позбавлення батьківських прав позивачкою сплачено 1211,20 грн. судового збору, а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4-13,76-89,258-273, 280-282, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: