Cправа № 570/706/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2025 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Миколайчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №677784 від 19 березня 2023 року в розмірі 56 932 грн. 98 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 19 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 у формі електронного документу було укладено договір №677784 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", відповідно до умов якого ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" надало відповідачу кредит у сумі 8 500 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та строки, визначені договором. 01 лютого 2024 року права грошової вимоги за вказаними кредитними договором відступлені ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на підставі договору факторингу №01022024-1. Відповідач умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого допустила заборгованість у загальному розмірі 56 932 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8 499 грн. 97 коп. та заборгованості за відсотками 48 433 грн. 01 коп. Зазначаючи про те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів, то представник позивача просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір по справі.

Відповідно до поданого 29 вересня 2025 року відзиву представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Мороз Л.С. остання просила у позові відмовити повністю. Зазначила, що матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів як доказу здійснення перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 . Звертає увагу на відсутність доказів повної оплати права вимоги у позивача за договором факторингу а тому вважає, що належними та допустими доказами не доведено наявність у позивача права вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно клопотання представника позивача Калітовська Т.В. просила справу розглянути за її відсутності, позов задоволити повністю.

Представник відповідача адвокат Мороз Л.С., згідно поданої заяви, просила справу розглянути без її участі та участі позивача, а в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків.

Судом встановленно, що 19 березня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 677784, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 8 500 грн. (п. 1.3 договору) строком на 420 днів (п.1.4 Договору), зі сплатою процентів за користування кредитом у 2,2% в день застосування у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 1,43% (п.1.5.1. Договору). Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 75 820 грн. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 73 856 грн. 50 коп. (п.1.8 Договору).

При укладанні вказаного кредитного договору ОСОБА_1 було ідентифіковано ТОВ "Селфі Кредит" шляхом відправки на номер мобільного телефону НОМЕР_1 одноразового ідентифікатора "С599", що підтверджується довідкою про ідентифікацію.

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується листом директора ТОВ «Пейтек», відповідно до якого вони повідомляють ТОВ «Селфі Кредит», про те, що 19 березня 2023 року о 20 год. 53 хв. було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 8 500 грн. Кошти були зараховані на картку НОМЕР_2 .

Номер даної картки був наданий відповідачкою при укладення договору у п. 2.1 Договору.

Підтвердженням укладення відповідачкою договору є також паспорт споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту, які також підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором "С599".

Договір № 677784 від 19 березня 2023 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацією, долученою позивачем до матеріалів справи.

01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №01022024-1, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Селфі Кредит».

Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 677784 від 19 березня 2023 року укладеного з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 56 932 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8 499 грн. 97 коп. та заборгованості за відсотками 48 433 грн. 01 коп.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», як правонаступника ТОВ «Селфі Кредит» становить 56 932 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8 499 грн. 97 коп. та заборгованості за відсотками 48 433 грн. 01 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихт ЗУ «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р. суд дійшов висновку, що «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснені всі дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення кредитного договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливим, а саме: без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами по справі не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору.

У Постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15-ц наведена позиція, згідно з якою розрахунок заборгованості у сукупності з іншими доказами є належним підтвердженням суми заборгованості. У касаційний скарзі Відповідач посилався на те, що судами попередньо не було встановлено на підставі належних та допустимих доказів наявність беззаперечної заборгованості за спірним кредитом. У свою чергу суд справедливо зазначив, що такі доводи не є обґрунтованими та зводяться до переоцінки доказів з огляду на наступне. Зокрема, зазначив, що «У даній справі банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості та виписку по кредитному договору.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно із ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 п. 1.2 кредитного договору, було здійснено нарахування відсотків у відповідності до умов підписаного нею кредитного договору.

Відповідач на спростування заборгованості нарахованих процентів не надала суду іншого належного розрахунку, який відрізнявся б від наданого позивачем, виходячи з умов кредитного договору.

Щодо посилань представника відповідача на відсутність доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача спростовуються наявними в справі доказами, а тому судом відхиляються.

Так, згідно п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Позивач виконав свої зобов`язання, згідно умов кредитного договору, однак, відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за Кредитним договором, тому з неї необхідно стягнути суму в розмірі 56 932 грн. 98 коп.

Посилання сторони відповідачки на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, відсутність достатніх та допустимих доказів, не знайшло свого підтвердження та суперечать фактичним обставинам справи.

На переконання суду, факт укладення сторонами кредитного договору, отримання відповідачкою кредитних коштів, невиконання нею зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, виникнення заборгованості за кредитним договором підтверджуються належними та допустимими доказами. Стороною відповідача не спростована дійсність і законність укладеного сторонами кредитного договору.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору, пропорційно до задоволених вимог, що становить 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором №677784 від 19 березня 2023 року у загальній сумі 56 932 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн. 98 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Кредит-капітал", , адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.А. Загородько