Справа № 166/398/25 Головуючий у 1 інстанції: Свистун О. М.
Провадження № 22-ц/802/894/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

з участю :

секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в місті Луцьку у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання умов договору будівельного підряду за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 23 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що їй на праві спільної сумісної власності подружжя належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 .

Вказувала, що в липні 2020 року вона з відповідачем уклала усний договір будівельного підряду щодо проведення капітального ремонту цього житлового будинку. Відповідач взяв на себе зобов`язання виконати всі внутрішні ремонтні роботи ванної кімнати, кухні та коридору в будинку (монтаж та демонтаж вікон і дверей, улаштування відкосів, армування стін, укладання плитки на стінах, підлозі, заміну електропроводки, монтаж плінтусів на підлогу та на стелю, заливку стяжки, фарбування стелі), облаштування каналізаційної ями біля будинку та інші роботи.

Зазначала, що в ході проведення ремонтних робіт вони узгоджували всі питання щодо матеріалів, їх доставки, оплати матеріалів та певного виду виконаних робіт. Детальний склад та обсяг виконуваних робіт уточнювався, визначався і погоджувався між ними в процесі їх виконання відповідачем. Вказувала, що в період з 20 липня 2020 по 25 листопада 2020 року відповідач виконував відповідні будівельно-ремонтні роботи у вільний від іншої роботи час. Будівельні матеріали для ремонту купувала вона або відповідач за її грошові кошти. 25 листопада 2020 року на вимогу відповідача вона сплатила готівкою 28000 грн за фактично виконані й ті, які мали бути виконані ремонтно-будівельні роботи (в кухні та коридорі), про які було зазначено в письмовому розрахунку відповідача. Також зазначала, що раніше сплатила відповідачу близько 22000 грн за роботи, які ним виконувались у ванній кімнаті. Однак, після отримання зазначених коштів відповідач повідомив їй, що йому потрібно терміново їхати додому, запевнив про те, що роботу він завершить за декілька днів, однак більше не приїхав і ремонтні роботи не завершив.

Позивачка стверджувала, що неодноразово зверталася до правоохоронних та судових органів з приводу внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за фактом вчинення шахрайських дій відповідачем. Відомості про вказане правопорушення внесено до ЄРДР 25.10.2023 за №0000417 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Зазначала, що виявлені недоліки будівельних робіт підтверджено протоколом огляду місця події , який було проведено 19.12.2023 дізнавачем СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Панюс М.С., а також висновком експерта за результатами будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/103-24/15642-БТ від 11.12.2024, згідно з якою вартість ремонтно-відновлювальних робіт з усунення недоліків неякісно виконаних відповідачем будівельних робіт в її житловому будинку, які за домовленістю повинен був виконати ОСОБА_3 , можуть становити 71467 грн.

Оскільки відповідач на неодноразові її звернення та прохання не усунув недоліки в роботі та відмовляється відшкодувати витрати на проведення відновлювальних робіт, пов`язаних із усуненням недоліків, просила суд стягнути 71467 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди. А також у зв`язку із істотним порушенням умов договору в частині неусунення недоліків неякісно виконаних робіт, їй та членам її родини завдана моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях, нервових зривах та погіршенні сну і самопочуття, оскільки відповідач позбавив її родину можливості проживати у власному житлі в комфортних умовах, що призвело до порушення нормального режиму життя її родини, просила стягнути з відповідача 50000 грн моральної шкоди за неналежне виконання договору будівельного підряду з капітального ремонту житлового будинку.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 23 травня 2025 року позов було задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 71467 гривень шкоди, завданої внаслідок невиконання зобов`язання за договором будівельного підряду, а також 10000 гривень моральної шкоди та 1211, 20 грн судового збору. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави 1211,20 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, покликаючись на невідповідність висновків суду в частині задоволення позову обставинам справи, вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просив його скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові повністю. Покликається на те, що власником домоволодіння з 2021 року, тобто, після подій, коли він проводив ремонт у цьому будинку, є чоловік позивачки, а не вона, а тому ОСОБА_1 не мала права звертатися з даними вимогами. Крім того, зазначав, що жодного договору будівельного підряду, який згідно з вимогами законодавства повинен укладатися у письмовій формі та мав би передбачати обов`язкову наявність затвердженої проектно-кошторисної документації, він із позивачкою не укладав. Вказував, що наявні в справі копії матеріалів кримінального провадження № 0000417 від 25.10.2023, в тому числі висновок експерта від 11.12.2024 №СЕ-19/103-24/15642-БТ, не є належними та допустимими доказами завдання ним матеріальної шкоди позивачці у зв`язку з невиконанням договору будівельного підряду. У висновку експерт не стверджує, а лише вказує на умовну ймовірність розміру завданої шкоди , за умови підтвердження відповідними фактичними даними обставин, які були викладені у поясненнях ОСОБА_1 як потерпілої в кримінальному провадженні. Вказував, що він не був притягнутий до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні № 0000417 від 25.10.2023, жодного кінцевого рішення, яким би було встановлено факт його винної поведінки та завдання ним шкоди позивачці, та яке мало би преюдиційне значення для цієї справи, за результатами кримінального провадження не ухвалено. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 заперечила доводи апеляційної скарги, покликаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, та просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу і перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового судового рішення, виходячи з таких міркувань.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов повністю в частині стягнення майнової шкоди та частково щодо стягнення моральної шкоди, спричиненої невиконанням умов усного договору будівельного підряду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою ОСОБА_1 належними доказами доведено факт укладення між сторонами усного договору будівельного підряду, неналежного виконання його умов відповідачем та підтверджено розмір завданої майнової та моральної шкоди внаслідок неналежного виконанням зобов`язань ОСОБА_3 .

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду, оскільки він суперечить нормам матеріального права та встановленим у справі обставинам, які мають значення для справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. При цьому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання акцепту особою, що направила оферту.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до вимог статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

При цьому в оферті та в акцепті щодо виконання будівельних підрядних робіт повинна бути чітко виражена воля осіб щодо істотних умов договору.

За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, на який спрямована узгоджена воля сторін.

Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Разом з тим, як зазначено у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 05 червня 2018 року, оскільки договір підряду в письмовій формі між сторонами не укладався, а в матеріалах справи відсутня проектно-кошторисна документація та інші додатки до договору будівельного підряду, підписані обома сторонами з чітким переліком видів робіт та їх орієнтовною вартістю, то не можна вважати, що такий договір був укладений.

Крім того, в цій же постанові Велика Палата Верховного Суду констатувала, що обов`язковою умовою виконання робіт з реконструкції житлового будинку є наявність у підрядника спеціального дозволу на виконання окремих видів робіт, що передбачено частиною третьою статті 837 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з огляду на положення статей 857 та 858 ЦК України, в яких визначені вимоги до якості виконаних підрядних робіт та відповідальність підрядника за неналежну якість роботи, позивач (як замовник), посилаючись на наявність у виконаних відповідачем (як підрядником) підрядних роботах недоліків та недопрацювань, має відповідно до правил доказування у цивільному процесі довести, що виконані відповідачем роботи не відповідають умовам договору підряду або вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру, результат роботи є непридатним для використання, а виявлені недоліки є істотними.

Однак, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на наявність у виконаних відповідачем роботах недоліків, не доводить, в чому полягає непридатність результату виконаної відповідачем роботи для його використання. Належні та допустимі докази істотності недоліків, виявлених позивачем виконаних відповідачем зобов`язань, та докази невідповідності результату виконаної відповідачем роботи умовам договору будівельного підряду , з огляду на те, що вимоги до цих робіт у даному випадку між сторонами не були визначені, а також докази непридатності цих робіт для їх використання в матеріалах справи відсутні.

Позивач ОСОБА_1 покликається на достатність доказів, наданих нею до матеріалів справи на підтвердження факту укладення договору будівельного підряду з відповідачем ОСОБА_3 , зокрема, вказує на телефонну переписку її сина з ОСОБА_3 у додатку «вайбер» та написаний відповідачем перелік ремонтних робіт із зазначенням їх вартості, а також на висновки експертизи.

Однак, зазначені докази помилково взяті до уваги судом першої інстанції як такі, що доводять позовні вимоги ОСОБА_1 про наявність укладеного договору будівельного підряду, оскільки у справі відсутні проектно-кошторисні документи, а також відсутні будь-які письмово узгоджені обома сторонами істотні умови для даного виду договору : ціна, строки, вимоги щодо якості робіт, щодо матеріалів та наслідків невиконання зобов`язань.

Як видно зі змісту написаних від руки відповідачем ОСОБА_3 переліку робіт, який не підписано жодною із сторін, та як встановлено із пояснень учасників справи в суді, кошти за проведені роботи, зазначені у цьому списку, сином позивачки були сплачені після прийняття ним роботи, без жодних зауважень. Претензії зі сторони позивачки до відповідача з`явилися після того, як він через хворобу відмовився продовжувати ремонтні роботи в будинку.

Сторони підтвердили, що жодних письмових документів для виконання договору будівельного підряду у 2020 році вони не оформляли, обсяг робіт, строки виконання та інші істотні умови договору письмово не обумовлювали, розписок про оплату за роботу не писали. Відповідач ОСОБА_3 ствердив, що позивачкою в період його перебування на лікуванні дійсно було висловлено до нього вимогу усунути недоліки, що виявились після установки дверей, однак він не міг цього зробити, оскільки лікувався, а пізніше відносини між ними погіршились і претензії з боку позивачки та її сина збільшились. Про вказані обставини відповідач також зазначав і при наданні пояснень в межах кримінального провадження, яке відкрито з 25.10.2023 року.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 16.12.20, 13.03.21, наданих дільничному офіцеру поліції ВП №2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області , вбачається, що він виконував внутрішні ремонтні роботи у смт. Голоби в ОСОБА_1 із вересня по листопад 2020 року, після завершення яких він отримав винагороду за договором у повному обсязі. Указав, що через хворобу він не вмонтував дверний замок та дверні ручки в одні міжкімнатні двері, хоча отримав за цю роботу гроші наперед. Зазначив, що мав намір повернути кошти за невиконану роботу, однак син позивачки не повідомив йому реквізити банківського рахунку.

Разом з тим, висновки експертизи з питань вартості ремонтно-відновлювальних робіт з усунення недоліків з неякісно виконаних будівельних робіт у будинку позивачки ОСОБА_1 , яка була проведена 11.12.2024 року, щодо обсягу робіт, які мали здійснюватись у 2020 році, базувались в основному на поясненнях ОСОБА_1 та протоколі огляду місця події від 19.12.2023 року з фототаблицями, оскільки жодних інших проектно-кошторисних документів та письмового договору не існувало. У висновку зазначено, що вартість цих робіт обчислюється автоматизованим способом за допомогою відповідного програмного комплексу, який орієнтований на настанову з визначення вартості будівництва та рекомендується для застосування учасниками інвестиційного процесу при визначенні вартості будівництва, та враховано, що ремонтно-будівельні роботи виконуються підрядною організацією з відповідними нарахуваннями щодо її діяльності та відрахуваннями до державного бюджету. Отже, згідно з цим висновком при наведених умовах вартість таких робіт може становити 71467 грн.

Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма,вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Проте, апеляційний суд, не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини справи та застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить із недоведеності позивачем факту укладення в липні 2020 року між сторонами договору будівельного підряду, у зв`язку з чим доходить висновку про відсутність підстав для визнання договору укладеним та стягнення збитків, завданих неналежним його виконанням.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом в постанові від 27.03.2029 у справі № 760/6220/16, у постанові від 14 лютого 2019 року у справі № 671/408/17 ,в постанові від 03.06.2019 у справі № 369/3689/16, у постанові від 09.12.2019 у справі № 566/1115/17, у постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 204/1264/18.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги відповідача про неналежність позивача є безпідставними з огляду на норми ст. 60 Сімейного кодексу України, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивачка відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.1983 та згідно з договором купівлі-продажу від 17.12.1998 є співвласником будинку разом із чоловіком ОСОБА_4 , з яким перебуває у шлюбі з 29 липня 1978 року.

Як убачається із довідки виконкому Голобської селищної ради від 24.04.25 №21, у спірному будинку із 23 січня 1984 року зареєстровані позивачка, її чоловік та їх діти .

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов помилкових висновків про часткове задоволення позову, а тому відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, оскаржуване рішення суду слід скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Враховуючи наведене, і в частині стягнення моральної шкоди, як і щодо вимог про стягнення коштів у якості відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок неналежного виконання умов усного договору будівельного підряду, слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 23 травня 2025 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання умов договору будівельного підряду відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді