СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/397/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 07.10.2025 року надійшла вказана заява.

Ознайомившись із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї копіями документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення із боржника заборгованості за спожиті комунальні послуги, виходячи з наступного.

Згідно положень частин другої та третьої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості

Однією з підстав для відмови у видачі судового наказу, що визначені у статті 165 ЦПК України є ситуація коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявник стверджує, що відповідач, шляхом фактично споживання електроенергії шляхом здійснення оплат приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів. Заявником у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на дату подання цієї заяви загальна заборгованість боржника за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 19 284,92 грн.Окрім того, заявник просить стягнути з боржника нараховані на суму боргу: три проценти річних у розмірі 294.42 грн. та інфляційні втрати у розмірі 899.07 грнь

Заборгованість виникла у зв`язку з несплатою боржника за спожиту електроенергію та сформувалась за період з 01.09.2021 по 31.07.2025.

Суд зазначає, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» не надало до суду жодних доказів того, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . не доводить, що він фактично проживає за цією адресою та споживає послуги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ».

Суд ще раз наголошує, що відповідно до положень статті 322 Цивільного кодексу України, саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Для того, щоб суд мав законні підстави видати судовий наказ про стягнення заборгованості зі сплати за надані (спожиті) комунальні послуги заявник повинен належними, допустимими та достовірними доказами довести той факт, що боржник є власником об`єкта нерухомості за адресою якого надавалися відповідні комунальні послуги, або довести той факт, що боржник є користувачем таких послуг, оскільки на законних підставах проживає (користується) таким об`єктом нерухомості.

Надані ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» довідки про спожиту електричну енергію, інформація щодо показників та оплати за надані послуги, примірники Договорів про постачання, які є публічними та не підписані боржником в жодному разі не є доказами, на підставі яких суд може зробити обгрунтований висновок, щодо наявності обов`язку у ОСОБА_1 здійснювати оплату за надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги заявника до ОСОБА_1 , щодо заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України .

Керуючись статтями 160, 163-167, 258, 260-261, 272 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави передбаченої пунктом 8 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала, згідно положень частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена заявником до Київського апеляційного суду у строк подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Бабич Н.Д.