Справа № 682/1308/25
Провадження № 2/682/853/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2025 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача - Ткаченко М.М.,
представника відповідачки - адвоката Побережної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 цивільна справа № 682/1308/25 передана на розгляд судді Зеленській В.І. (а.с.97).
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2025 відкрите провадження у справі № 682/1308/25 і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з участю сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася.
Обгрунтовуючи заперечення проти позову, представник відповідачки вказала, що ОСОБА_1 дійсно уклала два кредитні договори з ТОВ "МІЛОАН": 28.08.2021 р - Договір про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) та 02.09.2021 р - Договір про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина).
28.09.2021 року та 05.10.2021 року відповідачка здійснила часткове погашення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021 р в сумі 4686,00 грн та за Договором про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 р в сумі 4575,00 грн, які були внесені ОСОБА_1 саме на виконання кредитних зобов`язань, а не на пролонгацію кредитних договорів. Жодних пролонгацій за спірними Кредитними договорами ОСОБА_1 не здійснювала.
Вважає, що пункт 2.3.1.2 Договору № 4873584 від 28.08.2021 та пункт 1.5.1 Договору № 103264380 від 02.09.2021 суперечать вимогам п.9, п.10 ч.1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" оскільки автоматична пролонгація строку кредитування без узгодження нової орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, а також відсутність нового графіка платежів обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України "Про споживче кредитування", а тому є нікчемними. Пункт 4.2 Договору № 4873584 від 28.08.2021 та пункт 4.2 Договору № 103264380 від 02.09.2021 суперечать вимогам ч.5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування", а тому також є нікчемними.
Із розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ "МІЛОАН", а надалі ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", вбачається, що відсотки за користування кредитами продовжували нараховуватись кредитором поза межами строку кредитування.
Позивачем не надано розрахунку заборгованості відповідачки за кредитними договорами, нарахованої відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України із зазначенням періоду нарахування відповідних сум, бази для нарахування таких сум, та вимог про стягнення таких коштів позивач не заявляє.
Тому просить позов задовольнити частково в межах сум, що визнаються відповідачкою, та стягнути з позивача на користь відповідачки витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в сумі 9000,00 грн. Також просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню в користь позивача.
Представник позивача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" Ткаченко М.М. у відповіді на відзив та в додаткових поясненнях у судовому засіданні вказала, що відповідачка ОСОБА_1 не заперечує факт укладення з ТОВ "МІЛОАН" Договору про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021 р та Договору про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 р, не заперечує факт отримання кредитних коштів, проте не погоджується із нарахованими відсотками. Під час укладення Кредитних договорів сторони погодили, що за користування кредитними коштами нараховуються відсотки за весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, за ставкою, передбаченою п.1.6 Кредитного договору . Тому заперечення відповідачки та її представника проти позовних вимог є необгрунтованими і безпідставними .
Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, письмові докази та пояснення представників сторін, суд приходить до наступного.
Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором визначено, що проценти за користування кредитом в межах строку кредитування нараховуються за ставкою 1,25% від суми фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день корсиутвання кредитом (п.1.6). Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п.1.7).
Також сторони визначили можливість продовження строку кредитування, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, у тому числі у випадку його пролонгації згідно з п. 2.3.1.2. Договору.
Умови договору про розміри процентної ставки погоджено сторонами, договір було укладено в електронній формі, з умовами договору відповідач був ознайомлений, а відтак погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 Договору про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021, укладеному між сторонами.
Відповідно до п.2.2 розділу 2 договору «Умови виконання» встановлено: позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.
У пункті 2.3 договору визначено порядок пролонгації строку кредитування.
Відповідно до п. 2.3.1.1. договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" (в редакції від 13.07.2021 р).
У разі порушення строків повернення кредиту, на вимогу Товариства позичальник зобов`язаний сплатити пеню та/або проценти, передбачені розділом 4 цього Договору (п.3.3.).
У разі прострочення ОСОБА_1 зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобовязання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок ОСОБА_1 по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги ТОВ "МІЛОАН" (п.4.2).
ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит 02.10.2021, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п.1.4 Договору).
Проценти за користування кредитом 4875,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від суми фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день корсиутвання кредитом (п.1.6). Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п.1.7).
Відповідно до п.2.2.2 нарахування ТОВ "МІЛОАН" процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожендень користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 Договору.
Відповідно до п.2.2.3 проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору. Стандартна (базова) ставка не є підвищеною. Згідно п.1.6 Договорів, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно з п.п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 ОСОБА_1 може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням вісх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами, після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах первищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
У разі порушення строків повернення кредиту на вимогу Товариства позичальник зобовязаний сплатити пеню та/або проценти передбачені розділом 4 цього Договору (п.3.3.).
У разі прострочення ОСОБА_1 зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобовязання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок ОСОБА_1 по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги ТОВ "МІЛОАН". Обовязок ОСОБА_1 по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги ТОВ "МІЛОАН" (п.4.2).
Укладення Кредитних договорів здійснене в електронній формі в особистому кабінеті позичальниці, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачці через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Встановивши, що без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитні договори між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачкою не були б укладені, суд вважає, що укладення кредитних договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Отже, Договір про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021 та Договір про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 були укладені в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 6.3 Кредитного договору № 4873584 від 28.08.2021 р та Кредитного договору № 103264380 від 02.09.2021 р передбачено, що приймаючи пропозицію ТОВ "МІЛОАН" про укладення кредитного договору, ОСОБА_1 також погодилась з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповаідальністю "Мілоан" (в редакції від 13.07.2021 р), Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.
Відповідно до пункту 6.7 Правил надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (в редакції 13.07.2021 року) передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для сплати заборгованості в повному обсязі, кошти, сплачені позичальником, спрямовуються на погашення заборгованості у такій послідовності: нараховані прострочені проценти; комісії; прострочена заборгованість за кредитом; нараховані проценти; нарахована комісія за наджання кредиту; заборгованість за кредитом; нарахована неустойка, проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання (а.с.52-56).
В ході судового розгляду встановлено, а також підтверджено наданими письмовими доказами та не заперечується сторонами, що відповідачка ОСОБА_1 на виконання вимог Договору про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021 р та Договору про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 р здійснила часткове погашення кредитної заборгованості, яка була спрямована на погашення кредитної заборгованості у порядку, визначеному п.6.7 Правил надання фінансових послуг ТОВ "МІЛОАН" .
Отже, суд знаходить, що заперечення представника відповідача і її твердження про те, що ОСОБА_1 здійснила часткове погашення заборгованості по тілу кредиту, а тому розмір визначених позивачем процентів за користування кредитом не відповідає дійсності, суперечить узгодженим сторонами умовам Кредитних договорів, п. 6.7 Правил надання фінансових послуг ТОВ "МІЛОАН" та є безпідставним.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... Боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
28.12.2021 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" був укладений Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого TOB «МІЛОАН» передало (відступило) за плату ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняло належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, вказаним у Реєстрі боржників (а.с.57-63).
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У п.2.3 Договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року, укладеному між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» визначено, що з дати відступлення прав вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь яких платежів і комісій, а також вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг.
У п.2.4 Договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року, укладеному між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» визначено, що за цим Договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається.
Отже, Договором факторингу № 28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передбачене право фактора нараховувати проценти за Договором про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021 р.
10.03.2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" був укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало (відступило) за плату ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло належні ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.81-87).
29.12.2021 року між TOB «МІЛОАН» та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" був укладений Договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до якого TOB «МІЛОАН» передало (відступило) за плату ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняло належні TOB «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, вказаним у Реєстрі боржників (а.с.65-71).
У п.2.3 Договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року, укладеному між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» визначено, що з дати відступлення прав вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь яких платежів і комісій, а також вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг.
У п.2.4 Договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року, укладеному між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» визначено, що за цим Договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, прав вимоги за якими передається.
Отже, Договором факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передбачене право фактора нараховувати проценти за Договором про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 р.
10.01.2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" був укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало (відступило) за плату ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло належні ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до боржників, вказаним у Реєстрі боржників (а.с.73-77).
Станом на дату звернення з позовом до суду - 21.05.2025 р відповідачка ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №4873584 від 28.08.2021 р та за Кредитним договором № 103264380 від 02.09.2021 р не погасила.
Здійсненна ОСОБА_1 28.09.2021 р плата за Кредитним договором №4873584 від 28.08.2021 р в сумі 4686,00 грн зарахована: 2086,00 грн - в рахунок погашення процентів за кредитом, 1300,00 грн - в рахунок комісії за пролонгацію кредиту та 1300,00 грн - в рахунок тіла кредиту.
Здійсненна ОСОБА_1 05.10.2021 плата за Кредитним договором № 103264380 від 02.09.2021 р в сумі 4575,00 грн зарахована: 1000,00 грн - в рахунок комісії за пролонгацію договору , 1000,00 грн - в рахунок тіла кредиту, 1000,00 грн - в рахунок погашення процентів за кредитом та 1575,00 грн - в рахунок прострочених процентів за кредитом.
Зарахування означених коштів здійснено відповідно до умов Кредитних договорів та п.6.7 Правил надання фінансових кредитів ТОВ "МІЛОАН".
Суд також враховує, що укладаючи Кредитний договір №4873584 від 28.08.2021 р та Кредитний договір № 103264380 від 02.09.2021 р, ОСОБА_1 усвідомлювала їх зміст та за власним волевиявленням погодилася з істотними умовами, а отже була спроможна виконати умови цих Договорів і вважала їх справедливими та законними.
Тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру процентів, що підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача у зв`язку з невиконанням Кредитного договору №4873584 від 28.08.2021 р та Кредитного договору № 103264380 від 02.09.2021 р.
У відзиві на позов адвокат Побережна І.В. вказала про необгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 комісії за надання кредиту в розмірі 1430,00 грн за Договором про споживчий кредит № 4873584 (індивідуальна частина) від 28.08.2021 р та комісії за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн за Договором про споживчий кредит № 103264380 (індивідуальна частина) від 02.09.2021 р.
З дослідженої позовної заяви та позовних вимог вбачається, що позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" не заявляє вимогу про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за комісією за Кредитними договорами №4873584 від 28.08.2021 р та № 103264380 від 02.09.2021 р. А тому суд не вбачає підстав для дослідження і вирішення питання щодо комісії.
Позовна заява ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" подана через систему "Електронний суд", тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із застосуванням коефіцієнту 0,8, що застосовується для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 2422,40 грн (а.с.1).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з тим, що позов підлягає до задоволення, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Представник відповідачки адвокат Побережна І.В. заперечує проти розміру витрат позивача на правничу допомогу та просить зменшити розмір таких витрат, так як позивачем не наданий Статут юридичної особи АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" та відомості про її реєстрацію в Єдиному реєстрі юридичних осіб, не надані відомості про підтвердження повноважень Бурдюг Т.В. на підписання від імені адвокатського об`єднання договору про надання правничої допомоги позивачу відповідно до ч.5 ст. 15 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не надано документів, які підтверджують факт оплати гонорару позивачем. Предметом договору № 01-04/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року є зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором. Але вартість виконаних АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" робіт є завищеною, не відповідає критеріям обгрунтованості та розумності у розумінні вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають зменшенню.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог .
При цьому враховується, що Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Проте оскільки позовні вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" підлягають задоволенню в повному обсязі, підстав для задоволення вимог представника відповідачки не вбачається, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.
Керуючись ст.ст.12, 81, 137, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 512, 526, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Повний текст рішення складено - 17.10.2025 р.

Головуючий суддя Зеленська В. І.