ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1208/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших видів кредиту
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2024 року, у цивільній справі № 643/18318/21, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти у сумі 4 000 000, 00 грн. в рахунок стягнення основного боргу, 4 000 000, 00 грн. в рахунок стягнення штрафу за порушення зобов`язань за договором позики, а усього: 8 000 000, 00 грн.,

01 жовтня 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив на підставі п. 4 ч.1 ст.255 ЦПК України закрити провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позову

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2024 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що оскаржувана ухвала була прийнята судом на підставі сфальсифікованої письмової заяви, яка надійшла від його імені поштовим зв`язком. Наголошує, що зазначену заяву він не писав та не підписував. Конверт не заповнений власноруч, а дані відправника та отримувача містяться на роздрукованих та наклеєних клаптиках паперу, що свідчить про небажання тієї особи, яка склала від його імені заяву про відмову від позову та відправила її до суду бути встановленою за його почерком. Відповідач ОСОБА_2 усіляко ухиляється від виконання своїх обов`язків по договору позики, не повертає борг, а тому зазначена заява суперечить намірам та цілям позивача, які направлені на стягнення боргу у повному обсязі.

У заяві не зазначено причин її подання, бо такою причиною є виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань, але суд на це уваги не звернув, не з`ясував позиції сторін та провів судове засідання.

В зв`язку з цим зазначає, що ОСОБА_1 заперечує факт складання, особистого підписання та відправлення заяви. Факт свого підпису на вищевказаній заяві заперечує і стверджує, що підпис від його імені виконаний іншою особою, яка йому не відома.

Посилається на правовий висновок викладений у постанові ВС від 22 квітня 2024 року у справі №240/19893/22, згідно якого обов`язковою передумовою прийняття такої відмови судом є роз`яснення сторонам наслідків відповідних процесуальних дій, а також ретельної/якісної перевірки дійсної відсутності в діях позивача порушень закону чи чиїх-небудь прав, свобод або інтересів, зокрема учасників справи, що можливо здійснити, за умови наявності раціональних сумнівів та проявляючи розумну обачність (due diligence), зокрема, у судовому засіданні з викликом учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Ломага А.А. просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та зроблених судом висновків не спростовують. Просить визнати явку ОСОБА_1 обов`язковою.

Вказав, що в ході вирішення клопотання ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні, судом досліджено зміст клопотання та встановлено дійсні наміри позивача. Оскільки листування від імені ОСОБА_1 з 2021 року здійснювалось з судом виключно засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», у суду та сторони відповідача не було сумніву щодо оригінальності поданого документу та намірів позивача. Жодних заяв/клопотань після відмови від позову, ОСОБА_1 не подавав.

Вважає, що наслідки відмови від позову ОСОБА_1 також розумів, адже така поведінка була необхідною для нього через кримінальне переслідування щодо підробки від його ім`я довідок МСЕК про встановлення йому інвалідності та невизнаного відповідачем договору позики від 21.03.2021, що міститься в матеріалах справи.

Зауважив, що відповідач з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не знайомий та ніколи не бачився. Коштів у будь-якій валюті ОСОБА_2 від ОСОБА_1 не отримував. ОСОБА_1 та/або іншими особами, здійснено підробку підпису та напису із прізвищем, ім`ям, по батькові ОСОБА_2 або здійснено виконання змісту договору за допомогою монтажу та/ або технічних прийомів. За фактом підроблення підпису ОСОБА_2 на договорі позики та подання ОСОБА_3 неіснуючих довідок до акта огляду МСЕК старшим дізнавачем ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області внесено відповідні відомості до ЄРДР під №0000708 від 29.08.2023. Позивач з жовтня 2021 року не з`являється на судові засідання, а в матеріалах справи містяться процесуальні документи, які мають візуальні відмінності в підписі від імені ОСОБА_1 , в тому числі візуальні відмінності між підписом позивача, виконаним в копії договору позики на аркуші справи 22 (зворотня сторона) у томі І та наданого оригіналу договору позики (т.2, а.с. 81), заявах про розгляд справи без участі. 11.11.2024 на адвокатський запит старшим дізнавачем повідомлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.09.2021 року звертався до ВП №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області з заявою про втрату документів, які посвідчують його особу за невідомими йому обставинами у березні 2021 року. Саме 21 березня 2021 року датується невизнаний відповідачем договір позики. Також повідомлено про те, що під час досудового слідства проводяться слідчі розшукові дії спрямовані на встановлення особи ОСОБА_1 та місця його мешкання та/або перебування. Отже, в ході досудового слідства не вдалось встановити місце перебування, проживання ОСОБА_1 на підконтрольній території України, офіційного доходу він немає, офіційні засоби зв`язку з ним відсутні. У матеріалах справи відсутні будь-які копії документів, які посвідчують його особу.

Вважає, що подана довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №728367 від 13.10.2019 містить ряд суперечностей і є вже третім підробленим від імені ОСОБА_1 подібним документом, просимо суд витребувати її оригінал для огляду для встановлення наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та підтвердження неможливості його особистої участі у судових засіданнях.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 -адвокат Дудник В.В. просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача вдався до висловлення заперечень по суті позовних вимог, що взагалі не є предметом розгляду в рамках цього апеляційного провадження. Представник відповідача не навів взагалі ніяких доводів щодо спростування фактів та обставин, на які посилається позивач в обґрунтування вимог, висловлених в апеляційній скарзі. Крім того, Позивач категорично проти задоволення клопотання представника відповідача про визнання явки Позивача до суду обов`язковою. У клопотанні не зазначені факти та обставини, що є обов`язковими для дослідження апеляційним судом в ході розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2024, які можна було б підтвердити або спростувати шляхом надання суду моїх особистих пояснень. Крім того, його інтереси в Харківському апеляційному суді довірено представляти професійному адвокату, у якого в наявності усі права та обов`язки, визначені для позивача відповідно до ст.ст.43, 49 ЦПК України. Позивач, в силу своєї хвороби та наявності інвалідності, дещо обмежений в довгих поїздках та, зважаючи на віддаленість місця його проживання від місця розгляду справи, неодноразово звертався до суду із клопотаннями про розгляд справи за його відсутності, сподіваючись при цьому на дотриманні судом принципів розумності в додержанні строків розгляду справи, верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, безпосереднього розгляду справи, неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції вимог, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся засобами поштового зв`язку до суду із заявою про відмову від позову (а.с.223 т.2).

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначають спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Отже, відмова від позову є одностороннім вільним волевиявлення позивача шляхом здійснення процесуальної дії, спрямованої на завершення розгляду судом справи. У разі подання позивачем такої заяви суд зобов`язаний перевірити, чи відповідає подана заява дійсній волі позивача та роз`яснити позивачу наслідки вчинення такої дії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відмову від позову, в якій вказав, що відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_2 та просить закрити провадження у справі №643/18318/21. При цьому у заяві зазначено, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі. Дану заяву просить розглядати без його участі та його представника. Оригінал договори позики зобов`язується отримати у суді.

Однак, із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує написання та подання такої заяви до суду.

Порядок вирішення заяви про відмову від позову регулюється зазначеними вище нормами цивільно-процесуального законодавства.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що з огляду на вагомість процесуальних та матеріально-правових наслідків відмови від позову у вигляді неможливості звернутися до суду з тотожним позовом вдруге, складністю однозначно ідентифікувати при власноручному підписі особу-підписанта, а також з метою запобігання вчинення іншими особами умисних дискредитуючих дій, обов`язковою передумовою прийняття такої відмови судом є роз`яснення сторонам наслідків відповідних процесуальних дій, а також ретельної / якісної перевірки дійсної відсутності в діях позивача порушень закону чи чиїх-небудь прав, свобод або інтересів, зокрема учасників справи, що можливо здійснити, за умови наявності раціональних сумнівів та проявляючи розумну обачність (due diligence), зокрема, у судовому засіданні з викликом учасників справи для з`ясування дійсної волі заявника.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2024 року у справі № 240/19893/22 (адміністративне провадження № К/990/41810/23).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому в розумінні положень ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, зокрема вирішення заяви ОСОБА_1 про відмову від позову в установленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2024 року - скасувати, а справу 643/18318/21, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 20 жовтня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.