Справа № 152/1507/24
Провадження № 22-ц/801/2087/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

14 жовтня 2025 рокуСправа № 152/1507/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення,

встановив:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вказана цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 липня 2025 року у даній справі.

18 вересня 2025 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження, в якому відповідачі на підставі ст. 55 та п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України просили зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №152/950/25 та спливу строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що матиме місце ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 липня 2025 року усунуто ОСОБА_3 перешкоди в користуванні належним йому будинковолодінням по АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , без надання іншого житлового приміщення, а також вирішено питання судових витрат.

Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, в зв?язку з тяжкою хворобою ОСОБА_5 , в тому числі з вини позивача, що потребувало значних фінансових витрат та обмеженим часом і необхідністю збільшення кола учасників справи, заявники не змогли скористатись своїм правом для подачі зустрічного позову по даній справі.

Разом з тим, вже з 30 липня 2025 року у провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться справа №152/950/25 (провадження 2/152/590/25) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької про визнання незаконними свідоцтва та рішення, скасування реєстрацій, визнання права власності за набувальною давністю та стягнення судових витрат.

Предметом цього позову є шість вимог, а саме про:

1) визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, що видане 11 листопада 2002 року виконавчим комітетом Гибалівської сільської ради, на підставі рішення Шаргородської районної ради №244 від 27 жовтня 1987 року про те, що житловий будинок в цілому, який розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності;

2) визнання незаконним та скасування рішення Державного реєстратора Підпалюк Лесі Вікторівни, індексний номер 61956862 від 30 листопада 2021 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та саму реєстрацію права власності/довірчої власності: 45369994 від 30 листопада 2021 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 , на вказаний вище житловий будинок;

3) визнання незаконним та скасування пунктів 1.20 та 3 рішення №681 32 позачергової сесії 8 скликання від 20 вересня 2023 року «Про затвердження документацій із землеустрою щодо передачі земельних ділянок у власність громадян» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки у власність громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ;

4) визнання незаконним та скасування рішення Державного реєстратора Дозорець Іванни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 69772652 від 17 жовтня 2023 року та саму реєстрацію права власності 52145524 від 10 жовтня 2023 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0126, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови на території Шаргородської міської ради, яка знаходяться за адресою: по АДРЕСА_1 із подальшим закриттям поземельної книги;

5) визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на 1/2 частину вказаного вище житлового будинку;

6) стягнення з ОСОБА_3 та з Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області користь ОСОБА_7 судових витрат за надання правничої допомоги в сумі по 15 000 грн з кожного.

Матеріалами справи доведено, що задовго до 2002 року (дня датування свідоцтва на право власності позивача на будинок) спірний будинок вже належав на праві власності громадянам: 1/2 ОСОБА_8 та інша 1/2 ОСОБА_9 / ОСОБА_10 , а після його смерті ця 1/2 частка в порядку спадкування - ОСОБА_11 , який в подальшому подарив цю 1/2 частку своєму сину і брату позивача - ОСОБА_12 , спадщину якого на дану 1/2 частину намагався оформити позивач.

Таким чином заявник вважає, що судом першої інстанції без належної мотивації не враховано докази сторони відповідачів, що і стало підставою для подання апеляційної скарги.

Вказане унеможливлює подальший розгляд справи до набрання законної сили рішенням суду у справі №152/950/25.

Крім того заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який був співвідповідачем у справі, а тому в силу ст. 55 ЦПК України наявні підстави для залучення у справі правонаступника, що може бути лише після спливу шестимісячного строку прийняття спадщини, що матиме місце 16 січня 2026 року.

Перевіривши доводи заявників та вислухавши думку учасників справи з приводу заявленого клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зазначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Метою зупинення провадження у справі, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У даній справі ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 із вказаним позовом, в якому просив усунути йому перешкоди в користуванні належним йому будинковолодінням в АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї відповідачів без надання іншого житлового приміщення.

У позові ОСОБА_3 обґрунтовував свої вимоги наявністю у нього права власності на цілий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 листопада 2002 року, і яке зареєстровано 30 листопада 2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 липня 2025 року позов задоволено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на будинок є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , тоді як відповідачі своє право на цей будинок не довели жодними належними та допустимими доказами. При цьому судом зазначено, що обставини набуття позивачем права власності на домоволодіння не є предметом доказування в межах цього спору.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 липня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі №152/950/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання недійсними свідоцтва про право власності та рішення державного реєстратора, скасування реєстрації, визнання права власності за набувальною давністю та стягнення судових витрат. Справа на даний час перебуває на стадії підготовчого провадження.

Як зазначено судом в цій ухвалі, підставою згаданого позову є порушення цивільних прав та інтересів позивачки, які пов`язані із реалізацією нею майнових прав, зокрема, щодо оформлення права на 1/2 частину спірного будинку.

Тобто ОСОБА_1 у межах розгляду цивільної справи №152/950/25 (до набрання законної сили рішенням у якій вона просить зупинити розгляд даної справи) оскаржує право власності ОСОБА_3 на спірний житловий будинок (його частину), при цьому у даній справі №152/1507/24 ОСОБА_3 , як підставу звернення до суду з позовом про виселення відповідачів, покликається на порушення його прав, як власника цього будинку.

Таким чином, між правовідносинами, які випливають із відповідних справ, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, адже в разі визнання недійсним свідоцтва про право власності від 11 листопада 2002 року, яким обґрунтовується право власності позивача ОСОБА_3 у справі №152/1507/24, ОСОБА_3 втрачає право на звернення до суду, як власника будинку до відповідачів, які ним користуються.

А тому апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає зупиненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Тоді як провадження у справі з підстав залучення правонаступника не підлягає зупиненню.

Так, за змістом ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, то у разі смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі, суд зупиняє провадження у справі (пункт 1 частини першої статті 251 ЦПК України) до залучення до участі у справі правонаступника (пункт 1 частини першої статті 253 ЦПК України).

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

У випадку, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (пункт 6 частини першої статті 186 ЦПК України), а у разі, коли провадження у справі вже відкрито, - закриває таке провадження (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України).

Проте, якщо суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи-сторони у спорі чи припинення юридичної особи-сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для його скасування в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі (частина третя статті 377 ЦПК України).

Оскільки спірні правовідносини щодо усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення ОСОБА_4 не допускають правонаступництва, підстав для зупинення провадження з метою залучення його правонаступників не має.

Таким чином, оскільки на даний час відкрито провадження у цивільній справі №152/950/25, апеляційний суд вважає, що розгляд даної цивільної справи є об`єктивно неможливим до вирішення справи, яка перебуває на розгляді у Шаргородському районному суді Вінницької області, а тому клопотання про зупинення провадження у справі підлягає частковому задоволенню, а провадження у даній справі зупиненню до набрання законної сили судовим рішенням у справі №152/950/25.

Керуючись ст. 251, 253, 260, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_13 та ОСОБА_2 про зупинення провадження задовольнити частково.

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 09 липня 2025 року в цивільній справі №152/1507/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №152/950/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької про визнання незаконними свідоцтва та рішення, скасування реєстрацій, визнання права власності за набувальною давністю та стягнення судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк