У Х В А Л А

20 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/11553/25 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з майна, зацікавлена особа: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В:

2 жовтня 2025 року заявник звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника, ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина, квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Однак при зверненні до нотаріусу виявилось, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо суб`єкта за № 436361933 наявний арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 24872406 від 01.03.2011 року, накладений Жовтневим ВДВС Криворізького міського управління юстиції. Таким чином 6 серпня 2025 року від нотаріусу він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через арешт на майно померлої матері. 23 вересня 2025 року він звернувся до Покровського ВДВС у м. Кривому Розі, отримавши відповідь, що за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_2 обліковується обтяження щодо всього нерухомого майна. Однак надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень та їх матеріалів неможливо через те, що термін зберігання завершених виконавчих проводжень становить 3 роки, тому неможливо встановити сторін виконавчого провадження, яке було закінчене, в якому було накладено арешт № 10913559. Отже, за письмовою відповіддю Покровського ВДВС в м. Кривому Розі виконавчий лист на виконанні не перебуває. Таким чином вважав, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його скасування. На підставі викладеного просив суд скаргу задовольнити та визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_2 за обтяженням № 10913559, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 24872406 від 01.03.2011 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, зобов`язавши Покровський ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна (обтяження № 10913559).

Заявник, ОСОБА_1 , до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надавши заяву з проханням розгляд справи провести за його відсутності, повністю при цьому підтримуючи заявлені ним вимоги.

Представники Покровського ВДВС в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явились за невідомих суду причин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином суд, розглянувши скаргу ОСОБА_1 за відсутності учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування.

За ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Однак суд вказує, що на підставі ухвали від 27 серпня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу було відмовлено у відкриті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського ВДВС в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

За ст. 447-1 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи, що відповідь Покровського ВДВС в м. Кривий Ріг на запит заявника датована 23.09.2025 року, то, враховуючи триваючу бездіяльність на думку скаржника з боку виконавчої служби, суд дійшов висновку, що строк для подання даної скарги не був пропущений.

Отже, суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого 3 травня 2001 року відділом РАГС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис 344 від 3 травня 2001 року, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого вказана ОСОБА_2 .

Натомість, за свідоцтвом про смерть, виданим 2 листопада 2024 року Покровським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1645, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 45 років.

При цьому за постановою від 06.08.2025 року приватний нотаріус Бурлак Р. О. відмовив ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії через наявність арешту майна спадкодавця, ОСОБА_2 .

Так належність на праві власності ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується договором купівлі-продажу від 25 квітня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.05.2006 року.

Суд також встановив, що за даними на 22.07.2025 року Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що відносно ОСОБА_2 мається обтяження № 10913559 у виді арешту всього нерухомого майна, накладеного на підставі постанови від 01.03.2011 року № В-9/1078 в рамках ВП № 24872406 Жовтневим ВДВС Криворізького міського управління юстиції.

З відповіді Покровського ВДВС у м. Кривому Розі вбачається, що за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_2 обліковується обтяження щодо всього нерухомого майна. Однак надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень та їх матеріалів неможливо через те, що термін зберігання завершених виконавчих проводжень становить 3 роки.

Крім того встановлено, що наразі відсутні відкритті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , що підтверджується інформації з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За 1, 3 ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Однак реалізувати набуті у спадок після смерті своєї матері права на нерухомість ОСОБА_1 позбавлений можливості у законному порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на таке нерухоме майно та здійснення державної реєстрації набутого права, оскільки на все нерухоме майно спадкодавця, ОСОБА_2 , накладено арешт постановою від 01.03.2011 року № В-9/1078 в рамках ВП № 24872406.

Отже судом встановлено, що реалізувати свої конституційні права на набуття права власності на спадкове майно скаржник наразі позбавлений, оскільки відносно нього існує незнятий арешт на таке нерухоме майно.

За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Суд вказує, що у ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, до яких встановлені судом обставини справи не підпадають.

Отже, у такому випадку вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Покровського ВДВС у м. Кривому Розі щодо не зняття арешту з нерухоме майна ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах закону.

При цьому за змістом ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у такому випадку арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Суд вказує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на все нерухоме майно боржника, за умови завершення виконавчого провадження та спливу для стягувача визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є у сукупності невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином за встановлених обставин справи через відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 та внаслідок смерті такого боржника й наявності у нього спадкоємців, заявника по справі, арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 , накладений постановою від 01.03.2011 року в рамках ВП № 24872406, підлягає на переконання суду скасуванню.

Аналогічний за змістом правовий висновок був висловлений Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 645/6694/15-ц.

За ч. 2 ст. 451 ЦПК у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час суд зазначає, що оскільки на теперішній час відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 немає, а виконавче провадження № 24872406 завершено й строк його зберігання сплив, то зобов`язати державного виконавця зняти арешт з майна ОСОБА_2 у такому виконавчому провадженні не є можливим.

Тому, враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що заявлені вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково шляхом саме скасування арешту, накладеного на все нерухоме майно ОСОБА_2 постановою державного виконавця від 01.03.2011 року № В-9/1078 в рамках ВП № 24872406.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з майна, зацікавлена особа: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задовольнити частково.

Арешт, накладений на підставі постанови від 01.03.2011 року № В-9/1078 державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в рамках ВП № 24872406 відносно всього нерухомого майна ОСОБА_2 (обтяження № 10913559 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею як така, що постановлена в судовому засіданні за відсутності учасників справи, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга буде подана протягом 15 днів з дня її вручення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 жовтня 2025 року.

Суддя Д. О. Козлов