Справа № 673/1277/24
Провадження № 2-др/673/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

"16" жовтня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача Зубаня О.О., подану в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки в зв`язку з простроченням сплати аліментів -

встановив:

02.10.2025 року Деражнянським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Згідно даного рішення суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки 100000 грн неустойки за прострочення сплати аліментів.

В решті вимог позову відмовлено.

Також, судом вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 999,53грн.

06.10.2025 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000грн.

Ухвалою суду від 06.10.2025 року прийнято до провадження заяву представника позивача Зубаня О.О. про ухвалення додаткового рішення з приводу стягнення судових витрат із призначенням судового засідання про що повідомлено учасників справи.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про слухання вказаної заяви повідомлялися належним чином.

В силу ч.3 та ч.4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та у разі необхідності може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вказані положення процесуального закону, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності сторін та їх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст. 134 ЦПК кожна сторона разом з першою заявою подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК Українищодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Відповідний висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Згідно вимог статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Встановлено те, що позивач у позовні заяві з приводу попереднього орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу, які планує понести, вказала на їх наявність у випадку, коли відповідач подасть до суду відзив на позовну заяву, що буде підставою для подальшого укладення договору із адвокатом і вартість послуг останнього буде становити 40000грн.

В судовому засіданні, яке мало місце 09.05.2025 року за участю представників сторін, представник позивача Зубань О.О. вказав на подання суду доказів щодо понесення витрат на правову допомогу в п`ятиденний термін після ухвалення рішення по суті.

06.10.2025 року через систему «Електронний суд» були направлені на адресу суду докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто до закінчення п`ятиденного строку, що відповідає положенням ч.8 ст.141 ЦПК України.

На підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, надано договір про надання правової допомоги від 05.11.2024 року, укладений між адвокатом Зубанем О.О. та ОСОБА_1 , акт приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги від 03.10.2025 року, згідно якого сторони узгодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 2000грн, загальна вартість 40000грн; при цьому адвокат надав наступні юридичні послуги- консультація і вивчення документів клієнта, підготовка позовної заяви та адвокатських запитів, всього 14 годин (28000грн); участь адвоката у судових засіданнях - 6 годин (12000грн). Також, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №4 від 02.10.2025 року ОСОБА_1 здійснила оплату в розмірі 40000 грн згідно договору про надання правової допомоги.

Стороною відповідача не подано заяви про зменшення витрат на професійну правничу допомогу через їх не співмірність зі складністю справи.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати у виді витрат на правничу допомогу, теж підлягають відшкодуванню частково, пропорційно до частки позовних вимог, яка була задоволена.

Отже, позивачці за рахунок відповідача належить компенсувати витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких розрахований наступним чином.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено на 14,71%, в зв`язку з цим витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з останнього складають 5884,00грн (40000грн-14,71%= 5884грн).

На підставі наведеного та керуючись cт.ст. 137,138, 140, 141, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Вимоги заяви представника позивача Зубаня О.О., поданої в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5884грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

- відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ).

Суддя: Т. В. Ягодіна