16.10.2025 Єдиний унікальний номер 673/775/25
Провадження № 2/205/5130/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На цей час шлюбні відносини між ними фактично припинились, спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між сторонами, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у виді судового збору і витрат на правову допомогу.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ саме Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська (Новокодацький районний суд міста Дніпра).

01 вересня 2025 року ухвалами судді Новокодацького районного суду міста Дніпра прийнято до свого провадження цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також зроблено запит до Міністерства соціальної політики України щодо наявності можливої інформації про взяття на облік відповідача як внутрішньо переміщеної особи.

Представник позивача Герасимчук О.О. сформував у системі «Електронний суд» заяву в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, але відповідач заперечень проти позову суду не надав, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

16 жовтня 2025 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подавав. При цьому, представник позивача не заперечував щодо прийняття заочного рішення.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується актовим записом про шлюб, номер свідоцтва Серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 541 (а. с. 5-6).

Від подружнього життя сторони мають дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 154, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 958, та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 43 (а. с. 7-8).

З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу між сторонами буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не має.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач після укладання шлюбу прізвище не змінювала, а тому їй залишається прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 968,96 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження факту надання адвокатом Герасимчуком О.О. позивачу правничої допомоги суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АВ № 1217698 від 11 липня 2025 року.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_1 у зазначеній справі надавав адвокат Герасимчук О.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 10 липня 2025 року.

Відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 5 000 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суду дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 зазначено, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.

Більш того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначила про те, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази та додатків до позовної заяви, беручи до уваги, що позов задоволено повністю, і керуючись принципами справедливості та розумності, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом і не звернувся із заявою про зменшення витрат на правничу допомогу, а навпаки погодився із розміром, суд вважає за можливе витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 110, 111, 112, 113, 115, 153, 157 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 грудня 2013 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 541, - розірвати.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу надалі залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.П. Терещенко