Дата документу 22.09.2025Справа № 554/6465/25
Провадження № 2/554/3266/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Шевської О.І..,

за участю секретаря судового засідання Рябченко В.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

в с т а н о в и в :

29.04.2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, прохав суд зобов`язати ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), не чинити перешкоди ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити такі способи участі ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - побачення батька з донькою за відсутності матері на території на території м. Полтава та усієї Полтавської області, у кожну п`ятницю кожного тижня з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., та суботи з 12-00 до неділі 10-00; Відпочинок батька з донькою за відсутності матері протягом 35 календарних днів щороку, а саме: 14 календарних днів безперервно в зимовий період з 01 грудня по 28 лютого; 21 календарний день у літній період безперервно з 01 червня по 31 серпня;- у разі невиконання попередніх умов, дана зустріч може бути проведено у режимі відеодзвінка.

30.04.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

08.07.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

20.05.2025 року на адресу суду надійшов від представника відповідача адвоката Кучерявої Т.В. відзив на позовну заяву, в якому прохала відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 за безпідставністю. Частково задовольнити позовні вимоги в частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний спосіб: - надання можливості необмеженого спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного, відео звязку та ауодіозвязку, та будь-якими іншими засобами звязку, враховуючи інтереси дитини з урахуванням часу її навчання, відпочинку та бажання самої дитини; - надання можливості побачень батька з донькою за відсутності матері на території міста Полтава та усієї Полтавської області, а саме: - кожної першої та третьої суботи місяця із 12-00 год. до неділі 10-00 год.,- 7 днів безперервно у період шкільних зимових канікул проживання дитини за місцем проживання батька, - 10 днів безперервно у період шкільних літніх канікул проживання дитини за місцем проживання батька.

Також, побачення, зокрема, в усі інші свята, як то Новий рік, Різдво, Пасха та інші повинні відбуватися за погодженням між сторонами без присутності матері дитини ОСОБА_2 , із врахуванням інтересів та бажання дитини, за місцем проживання (перебування) дитини та/або позивача, в громадських місцях культурно-розважального характеру (парк, кінотеатр, та інших громадських місцях), що призначені для їх повноцінного відпочинку та відповідають віку та стану здоров?я дитини. За погодженням із матір?ю дитини, побачення можуть відбуватися також в інших місцях.

Прохала, порядок виконання вище визначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном.

Окрім того, на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном, зобов?язати ОСОБА_2 організовувати спілкування дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв?язку через мобільні телефони та мережу інтернет, зокрема, з використанням месенджерів Telegram, Viber, WhatsApp та /або програм Zoom, Skype чи інш. щосуботи та щонеділі о 19.00 год., протягом 30 хвилин.

Вказала, що у разі задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі може призвести до порушення інтересів дитини та неузгодженості із графіком та тривалістю шкільних канікул, оскільки: 14 календарних днів безперервно в зимовий період з 01 грудня по 28 лютого - охоплює період Новорічних свят, протягом яких дитина самостійно має право обирати з ким із батьків відпочивати у цей період, більше того, саме зимові шкільні канікули загалом становлять 14 днів, графік яких має мінливий характер в залежності від температури повітря, опалення у школі та встановлюється керівництвом навчального закладу, - 21 календарний день у літній період безперервно з 01 червня по 31 серпня - охоплює період червня місяця, який наразі є навчальним.

У свою чергу, ОСОБА_2 вважає вірним надання можливості позивачу на спілкування з дитиною, зокрема, 7 днів безперервно у період шкільних зимових канікул проживання дитини за місцем проживання батька, 10 днів безперервно у період шкільних літніх канікул проживання дитини за місцем проживання батька.

Щодо вимог позивача, а саме: побачення батька з донькою у кожну п`ятницю кожного тижня з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., та суботи з 12-00 до неділі 10-00, слід вказати, що ОСОБА_2 частково погоджується на такий графік, проте, п?ятниця є шкільним робочим днем із зайнятістю дитини у творчих та спортивних гуртках, а перебування доньки кожної суботи з 12-00 до неділі 10-00 з батьком також може призвести до порушення інтересів дитини, та вважає вірним встановлення їх побачень кожної першої та третьої суботи місяця із 12-00 до неділі 10-00.

Вказала, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які понесла відповідач становить фіксований розмір гонорару адвоката, який складає 15 000 грн.

26.05.2025 року представником позивача на адресу суду подано відповідь на відзив, в якому вказала, що вважає, що наведений графік абсолютно ніяк не порушує інтереси дитини, оскільки запропонувавши такий графік, позивач попередньо дізнався про розклад занять та точно знав, що його донька щоп`ятниці має завершені уроки о 13.00 год., відповідно з 14.00 год. вона має вільний час, окрім того вказала, що до відзиву не додано жодного документа, яким би можна було підтвердити той факт, що ОСОБА_3 справді відвідує творчі, спортивні гуртки.

Вказала, що вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн. є занадто завищеним, та прохала відмовити у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що всі доводи та міркування щодо способу участі батька у вихованні дитини викладені у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказав, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, 29.09.2017 Шевченківським районним у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1776.

Від даного шлюбу народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після народження дитини відносини подружжя поступово почали погіршуватися. Сімейне життя сторін не склалося. Рішенням від 23.11.2021 Октябрським районним судом м. Полтави по справі № 554/5267/21 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Спору щодо визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не було, тому починаючи з листопада 2021 року та станом на дату подання позовної заяви, згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2025/005299428 від 24.04.2025, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не заперечує, щоб дитина проживала разом із матір`ю, але вбачає за потрібне реалізувати своє право встановити порядок спілкування з дитиною.

Рішенням від 11.05.2021 Октябрським районним судом м. Полтави по справі № 554/1309/21 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2021 року і до досягнення дочкою повноліття.

Аліменти оплачуються вчасно та в повному обсязі, заборгованість по сплаті аліментів відсутня..

З листопада 2021 року дитина проживає з ОСОБА_2 , яка певний час на свій розсуд дозволяла позивачу спілкуватися з донькою, але з березня 2022 року стала обмежувати спілкування батька з дитиною.

Оскільки в квітні 2025 року, коли донька повернулась із матір`ю назад в ОСОБА_4 з Німеччини за 2 тижні у батька не було жодної можливості ані побачити дитину, ані поспілкуватися з нею по телефону, Позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування про усунення перешкоду спілкуванні з донькою та її вихованні та до суду.

Позивач постійно проживає у м. Полтаві, має у цьому місті житло та працевлаштований. Проте донька наразі мешкає у Німеччині разом із матір`ю, що значно ускладнює можливість батька постійно бачитися з дитиною, періодично повертаючись на територію України.

ОСОБА_1 бажає особисто спілкуватися із донькою шляхом зустрічей, проте не знаходить спільної мови із матір`ю доньки, тому існують ризики, що він не матиме змогу, в добровільному порядку бачитись та спілкуватися з дитиною із дитиною.

З матеріалів справи вбачається, що коли мати повернулась в квітні 2025 року до України на два тижні, в батька не було можливості ані побачити дитину, ані поспілкуватися з нею по телефону, що підтверджується талоном повідомленням № 18366 єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяв стосовно перешкод у спілкуванні з дитиною.

На адресу суду надійшов висновок про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 затвердженого рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 24.06.2025 року. Виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради розглянувши матеріали справи відмічає, що у звязку з збройною агресією рф проти України, мати разом із донькою 07.03.2022 року виїхали з України до Німеччини, про що батько був обізнаний , оскільки особисто супроводжував родину на вокзал. Дитина зарахована до навчального закладу в Німеччині, що підтверджується копією довідки від 15.05.2025 року ОСОБА_5 . Поверталися ОСОБА_2 разом з донькою до України двічі, перший раз у період із 24.12.2024 року по 04.01.2025 року, другий на пасхальні свята 2025 року.

Керуючись ст.150, 151, 158 СК України, п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме враховуючи бажання дитини , спілкування батька з донькою будь якими засобами телефонного зв`язку та телекомунікацій, у тому числі за допомогою месенджерів Viber, Telegram, WhatsApp не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я, без порушення учбового процесу.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина першаст. 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до частини другої статті 54 СК України усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»)

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини, суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Між сторонами по справі, існує спір щодо участі батька у вихованні доньки, який не вдалося вирішити у позасудовому порядку.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою«Хант проти України», № 31111/04, § 54).

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів з малолітньою дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Судом встановлено м, що після проголошення воєнного стану в Україні, відповідач разом з донькою змінила своє місце проживання і на даний час вони проживають за кордоном - в Німеччині.

Обставини справи свідчать про наявність перешкод у батька в спілкуванні з донькою, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення цих перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

Позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дитини відповідачка не має, хоч донька і проживає з нею.

Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дитину. Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з сином, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батькові дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню з її боку того, що права кожного з батьків є рівними. Дитина повинна спілкуватися як з матір`ю, так і з батьком.

Враховуючи наявність правових підстав для задоволення позову частково, оскільки участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідає інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між забезпеченням прав дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, постійне проживання дитини станом на теперішній час на території Німеччини, приймаючи до уваги повномасштабне вторгнення Російської Федерації та введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, з метою забезпечення безпеки дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме суд вважає за можливе визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме враховуючи бажання дитини, спілкування батька з донькою будь якими засобами телефонного зв`язку та телекомунікацій, у тому числі за допомогою месенджерів Viber, Telegram, WhatsApp не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я, без порушення учбового процесу.

Суд погоджується, що позивач як батько дитини має право на прийняття активної участі у житті, вихованні своєї доньки, має право і на регулярні побачення, на вільне спілкування, враховуючи в першу чергу інтереси дитини.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував про наявність перешкод, які чинить ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою.

Сторони по справі, як батьки малолітньої дитини, бажають забезпечити їй належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батька з сином досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітнього сина, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом.

При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дітей, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це є причиною початку емоційних розладів у дитини.

Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини з колишнім чоловіком (дружиною), зберігати незгоду між собою у таємниці від дитини, досягти співробітництва в інтересах дитини.

Щодо встановлення графіку побачень дитини з батьком. Так, у наявних матеріалах справи відсутні докази, які б надали суду можливість визначити способи участі батька у житті доньки з урахуванням того, що донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час перебуває в Німеччині разом з матірю. На час розгляду справи позивач не надав актуальної інформації про графік робити як свій, так і матері дитини. Не повідомив позивач і буденний графік доньки. Окрім того, пропонуючи свій графік, відповідачем також не надано суду доказів на підтвердження саме вказаного графіку життя доньки. Відсутність таких доказів та інформації позбавляє суд можливості визначити коли, на скільки часу, періодичність побачень дитини з батьком, в тому числі за його місцем проживання. Зокрема, відсутність інформації про графік дитини позбавляє визначити можливість побачень з донькою та конкретні періоди можливості перебування доньки з батьком. Відсутність інформації про графіки роботи батьків позбавляє суд визначити можливість спілкування дитини у вихідні, зважаючи на наявність права й матері дитини спілкуватись з дитиною не лише у будні, а в проводити час у свій вихідний день. Тому в даному випадку, суд враховує в першу чергу не право батька на спілкування з дитиною, а в першу чергу інтереси дитини. Окрім того, органом опіки та піклування при затвердженні висновку, також не запропоновано та не надано конкретного графіку спілкування батька з донькою. А відсутність будь-якої інформації позбавляє суд можливості визначити способи участі батька у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст.141 ЦПК України за результатами судового розгляду між сторонами підлягають розподілу судові витрати.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (до яких належать витрати на професійну правничу допомогу).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч.ч. 3, 8 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено(пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачем по справі понесено наступні судові витрати:

- пов`язані зі сплатою вартості правничої допомоги у розмірі 8500 грн., що відповідає вимогам укладеного договору про надання правової допомоги № б/н від 28.04.2025 року, актом прийому передачі до договору № б/н від 28.04.2025 року про надання правової допомоги та квитанцією до прибуткового ордеру №76/04-25 від 29.04.2025 року, - пов`язані зі сплатою судового збору 968,96 грн.

Понесення вказаних витрат позивачем підтверджене відповідними доказами (в частині витрат на професійну правничу допомогу копією договору про надання правової допомоги; копією додаткової угоди; копією детального опису наданих послуг; копією акту наданої правничої допомоги; в частині сплати судового збору, копією платіжної інструкції). Відповідачкою не подавалося клопотання про їх зменшення у зв`язку з неспівмірністю, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Окрім того, позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 484, 48 грн., який не підлягає стягнення з відповідача, оскільки у задоволенні вказаної заяви судом відмовлено.

Представником відповідача адвокатом Кучерявою Т.В. подано до суду розрахунок витрат на правничу професійну допомогу на суму 15 000 грн., суд вважає за необхідне відмовити у стягненні вказаних витрат з позивача, оскільки норми ст. 141 ЦПК України не передбачають підстав стягнення витрат на користь відповідача у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 4,19,27,141,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ), не чинити перешкоди ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме враховуючи бажання дитини, спілкування батька з донькою будь якими засобами телефонного зв`язку та телекомунікацій, у тому числі за допомогою месенджерів Viber, Telegram, WhatsApp не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я, без порушення учбового процесу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968, 96 грн. та 8500 грн. витрати на правничу допомогу.

Сплачений судовий збір у розмірі 484, 48 віднести на користь Держави

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_1

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, м.Полтава, вул.Івана Мазепи, 30, .

Суддя О.І.Шевська