Провадження №2/389/500/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30 вересня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №00-9628839 від 15 лютого 2024 року в сумі 52097 грн 40 коп.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 15 лютого 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Відповідач уклали Кредитний договір №00-9628839, у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору.

Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 600,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. Отже, Позичальнику перераховується сума в розмірі 6000 грн. На виконання умов Кредитного договору, 15 лютого 2024 року Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "Платежі Онлайн" на платіжну картку № НОМЕР_1 (далі - Платіжна картка), що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі

Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 6 600,00 грн., валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору Відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, оскільки Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі 52 097,40 грн., яка складається з наступного: 6 600,00 грн. - заборгованість по кредиту; 45 497,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

17 грудня 2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

02 квітня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивач уклали Договір факторингу № 020425-У відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором Факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 52097 грн 40 коп..

Відповідач у порушення умов договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, не надала своєчасно ані первісному кредитору, а ні позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставлення їй СМС повідомлення у мобільний додаток Viber на її номер телефону. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи за її участю суду не надходили.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір кредитної лінії №00-9628839, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 53487, за умовами п. 1.1. - 1.4 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредитного ліміту складає 6000 грн, тип кредиту - кредитна лінія, цільове призначення - на споживчі потреби (п. 1.2. договору). Строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) 09 лютого 2025 року (п. 1.3. договору). Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 11 березня 2024 року та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом дії строку кредитної лінії (п. 1.3.1. договору). Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4. договору). Стандартна процентна ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеної в п. 1.3. договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки) - п. 1.4.1. договору. За надання кредиту позичальник зобов`язний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00 % від суми кредиту, що складає 600 грн у останній день погашення кредиту (п.п. 1.5, 1.5.1. договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 931,66 % (п. 1.7. договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання договору становить 892,68 % (п. 1.7.1. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 59952 грн (п. 1.8 договору).

Згідно п. 1.13. договору тарифи та комісії визначені у договорі протягом строку дії договору залишаються незмінними.

Відповідно до п. 2.2. договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

У відповідності до п. 2.8. договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 15 лютого 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6000 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 (а.с.19-28).

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту від 15 лютого 2024 року сторони погодили тип кредиту - кредитна лінія, сума кредиту 6000 гривень, строк кредитування 360 календарних днів, мета отримання кредиту споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на банківський рахунок позичальника, відсоткова ставка стандартна ставка 901,55 % річних (2.47% в день), тип відсоткової ставки - фіксована. Паспорт споживчого кредиту підписано за допомогою електронного підпису (а.с.34-37).

Довідка про ідентифікацію свідчить про те, що клієнт ОСОБА_1 з якою укладено договір №00-9628839 від 15 лютого 2024 року ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». 15 лютого 2024 року на номер телефона позичальника було направлено одноразовий ідентифікатор 53487 (а.с.38).

З інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» вих. № 1401/12 від 23 грудня 2024 року, яке є технологічним оператором платіжних послуг, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, тип транзакції - видача, дата та час проведення 2024-02-15 13:44:18, номер платіжної картки НОМЕР_2 , емітент платіжної картки - PRIVAT BANK (а.с. 39-41).

Крім того, на виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (рахунок № НОМЕР_4 ). З виписки по рахунку за період з 15 лютого 2024 року по 20 лютого 2024 року вбачається, що на вказаний картковий рахунок надходили грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп. Також, з наданих документів вбачається, що номером телефону на який відправляється інформація, тобто фінансовим номером телефону ОСОБА_1 є НОМЕР_5 (а.с.133-134).

Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ «МАКС КРЕДИТ» по кредитному договору №00-9628839 за період з 15 лютого 2024 року по 17 грудня 2024 року сума кредиту становила 6000 грн, сума загальної заборгованості - 52097 грн 40 коп., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 6000 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 45497 грн 40 коп., сума заборгованості за нарахованими комісіями - 600 грн. (а.с.54-57).

17 грудня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (надалі - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») - фактор та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (клієнт) укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, за яким ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаних в реєстрі боржників (а.с.58-63).

Відповідно до витягу з реєстру боржників за №б/н від 17 грудня 2024 року до договору факторингу за №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримало право вимоги до відповідаа в сумі 52097 грн 40 коп., з яких: 6600 грн - залишок заборгованості по тілу кредиту; 45497 грн 40 коп. - залишок заборгованості по звичайним відсоткам (а.с.75-77).

У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 17 грудня 2024 року за договором факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.71).

За відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» сплатило ТОВ «МАКС КРЕДИТ» згідно платіжної інструкції від 27 грудня 2024 року за №342 - 1500000,00 грн, згідно платіжної інструкції від 26 грудня 2024 року за №335 - 500000,00 грн, згідно платіжної інструкції від 06 січня 2025 року за №358 - 203656,28 грн. (а.с.73).

02 квітня 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (клієнт) укладено договір факторингу №020425-У, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.78-84).

Відповідно до витягу з реєстру боржників №б/н від 02 квітня 2025 року до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 52097 грн 40 коп., з яких: 6600 грн - прострочене тіло; 45497 грн 40 коп. - прострочені відсотки (а.с.91--93).

У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 02 квітня 2025 року за договором факторингу №020425-У від 02 квітня 2025 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.88).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості.

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача.

Суд вважає встановленим факт укладання кредитного договору та факт отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору, оскільки матеріали справи містять докази підписання відповідачем кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та отримання кредитних коштів відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до положеньст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згіднозі ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним факт переходу права вимоги від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а згодом і до ТОВ «Юніт Капітал».

Отже, підсумовуючи викладене вище, судом встановлено, що відповідач отримавши кошти за вищевказаними кредитним договором заборгованість за ними не погасив, хоча відповідно до умов договору зобов`язаний був повернути суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію. Позивачу відступлено право вимоги за вказаними кредитними договорами, а отже відповідач зобов`язана провести виконання зобов`язань на користь нового кредитора.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою .

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с.94-96); копію протоколу погодження вартості до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року (а.с. 97) із переліком послуг та їх вартість, які надає адвокатське бюро «Тараненко та партнери»; копію додаткової угоди № 12 від 07 квітня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року (а.с. 98-100); акт прийому-передачі наданих послуг до Договору № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року з якого вбачається, що вартість послуг надана адвокатським бюро «Тараненко та партнери» при подачі даної позовної заяви становить 7000 грн..

Із наданих документів вбачається, що загальна вартість наданих послуг з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 7000 грн.

Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правничу допомогу у заявленому розмірі.

У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 282 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», заборгованість за Договором кредитної лінії №00-9628839 від 15 лютого 2024 року в сумі 52097 (п`ятдесят дві тисячі дев`яносто сім) грн. 40 коп. та судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місце знаходження: вулиця Рогнідинська, буд.4 А, офіс 10, місто Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В. Берднікова