Унікальний номер справи 824/83/25
Номер апеляційного провадження 22-з/824/1348/2025
Суддя у суді першої інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. розглянувши заяву PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед), подану представником Бендюгою Маргаритою Дмитрівною, про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

23 липня 2025 року PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед) через систему «Електронний суд» подано до Київського апеляційцного суду заяву про визнання та надання дозволу на виконання Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24 червня 2024 року.

Ухвалою Київськоо апеляційного суду від 01 серпня 2025 року запропоновано відповідачу арбітражного розгляду ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» (LLC UGTC TRADE) у місячний строк подати можливі заперечення щодо цієї заяви, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 183 ЦПК України, у строк до 01 вересня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед) про визнання та надання дозволу на виконання Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24.06.2024, ухваленого у справі за позовом компанії PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед), Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island Majuro, Marshall lslands MH96960 (Траст Компані Комплекс, Аджелтейк Роуд, Аджелтейк Айленд, Маджуро, Республіка Маршаллові Острови МН96960) до Товатриства з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» (LLC UGTC TRADE) про стягнення заборгованості за угодою фрахтування. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 годину 00 хвилин 09 жовтня 2025 року в приміщенні Київського апеляційного суду за адресою: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

08 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представником PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед) - адвокатом Бендюгою М. Д. подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, що належать ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» (, 69002, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Крива Бухта, будинок, 2) у межах суми - 16 052 537,59 грн. Стягнути з компанії ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» () на користь PGE SHIPPING LTD (ПіДжіІ Шиппінг Лтд), Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island Majuro, Marshall Islands MH96960 (Комплекс Трастової Компанії, вулиця Аджелтаке, острів Аджелтаке, місто Маджуро, Маршаллові Острови, поштовий індекс MH96960) суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу.

В обгрунтування заяви зазначено, що дана заява подається з метою забезпечення позову в процесі визнання і виконання даного Арбітражного рішення в українській юрисдикції. Фрахтувальники не оскаржували Арбітражне рішення, а отже, Арбітражне рішення не було скасовано або змінено та залишається остаточним і обов`язковим. З 24.06.2024 позивач неодноразово звертався до відповідача з метою добровільного виконання Арбітражного рішення, проте Фрахтувальники відмовлялися від справедливого врегулювання та повного виконання Арбітражного рішення, але до теперішнього часу Остаточне арбітражне рішення, Трибуналом не виконано Фрахтувальником.

02.09.2024 Позивач оплатив 50% витрат на складання цього Арбітражного рішення в розмірі 5 450,00 фунтів стерлінгів. Незважаючи на те, що Відповідачі погодили сплатити 50% витрат Трибуналу за Арбітражне рішення, вони так і не сплатили дану суму, тому з метою оприлюднення Арбітражного рішення Позивачі були вимушені сплатити і другу частину арбітражних витрат. 11.09.2024 Позивач оплатив другу частину витрат на складання цього Арбітражного рішення в розмірі 5 450,00 фунтів стерлінгів. Отже, саме з цієї дати підлягають нарахуванню відсотки за ставкою 5% річних на розмір арбітражних витрат, нарахованими щоквартально з 11.09.2024 до дати відшкодування. Підсумовуючи вищенаведене, сума вимоги до ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» на підставі Арбітражного рішення станом на 07.10.2025 включає в себе: 1) Присуджені збитки в сумі 316 658,00 доларів США разом із відсотками на цю суму в розмірі 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 22.09.2022 до 07.10.2025; 2) арбітражні витрати на призначення в розмірі 700,00 фунтів стерлінгів разом із відсотками за ставкою 5% річних, нарахованими щоквартально з 13.11.2023 до 07.10.2025; 3) арбітражні витрати на складання цього рішення в сумі 10 900,00 фунтів стерлінгів разом із відсотками за ставкою 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 11.09.2024 до 07.10.2025; 4) витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу, що підтверджуються попереднім (орієнтовним) розрахунок суми судових витрат та становить 143 833,84 грн. Таким чином, загальна сума вимоги складає 16 052 537,59 грн за офіційним курсом НБУ станом на 07.10.2025

Заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» (), що знаходяться на будь яких рахунках ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» () відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 16 052 537,59 грн, уважаючи, що обґрунтованим є застосування заходу забезпечення у вигляді накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Метою забезпечення позову заявник вказує вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання Арбітражного рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

При цьому заявник вказує, що відповідно до відкритих джерел (https://opendatabot.ua/c/43075713) ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» за 2024 рік має зобов`язання у розмірі 357 478 000,00 грн. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що станом на сьогоднішній день щодо ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» розглядається низка судових справ про стягнення заборгованості, що свідчить про систематичне невиконання товариством своїх грошових зобов`язань. Більше того, частина із зазначених справ вже завершена ухваленням рішень, що набрали законної сили. Сукупність вищевказаних обставин, на думку заявника, свідчить про наявність у ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» ознак стійкої фінансової неспроможності. У господарських судах розглядається декілька справ про стягнення багатомільйонної заборгованості, частина з яких уже завершена на користь кредиторів. До того ж компанія зазнала поразки в податковому спорі, внаслідок чого на неї покладено додаткове фіскальне навантаження, що потенційно створює нове грошове зобов`язання перед державним бюджетом. Загальна сума відомих вимог з Державного реєстру судових рішень до Боржника вже перевищує 10 мільйонів гривень, що створює об`єктивну загрозу недостатності його активів, що вже знаходяться в іпотеці, для задоволення вимог усіх кредиторів, у тому числі й Заявника у цій справі.

Станом на 12.06.2025 відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна яке належить ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» () було відомо про наявність 13 записів щодо нерухомого майна. Однак, станом на 14.08.2025, тобто після реєстрації заяви Заява про визнання та надання дозволу на виконання рішення від 23.07.2025 кількість відомостей щодо нерухомого майна значно скоротилася. Також, відносно таких об`єктів як: 40 (цілісний майновий комплекс), 106 (будівля, складське приміщення), 106 (будівля, трансформаторна підстанція), 106 (майновий комплекс) - наявні відомості про відчуження на користь інших осіб 04.08.2025, тобто тоді, коли Відповідачу було відомо про дії Заявника щодо визнання рішення арбітражу в Україні. Відповідні витяги з державного реєстру додаються до заяви. Окрім того, земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:0010 106) була зареєстрована за новим власником 04.08.2025 - ТОВ «КОНОНІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР». Отже, на 14.08.2025, згідно з даними зазначених вище реєстрів, кількість відомостей щодо нерухомого майна, що належить Відповідачу, зменшилася порівняно з 12.06.2025

Боржник відмовляється від добровільного виконання Арбітражного рішення та демонструє свідоме ухилення від виконання своїх зобов`язань, встановлених в даному Арбітражному рішенні, що підтверджується позицією висловленою в запереченнях проти визнання Арбітражного рішення. Така поведінка Відповідача створює обґрунтовані підстави вважати, що він не лише не має наміру добровільно виконувати арбітражне рішення, а прямо стверджує про перешкоджання процесу на формальних підставах та неможливість такого виконання на території України, що становить реальну загрозу як невиконання, так і суттєвого утруднення виконання ухвали суду про визнання та надання дозволу на виконання цього Арбітражного рішення в Україні. Особливої уваги заслуговує те, що Заява відносно якої подається дана заява про забезпечення не є позовом по суті спору, а спрямована на отримання дозволу на примусове виконання Арбітражного рішення, винесеного 24.06.2024 відповідно до Арбітражних правил LMAA, 2021 (ЛАМА, 2021). Станом на дату подання заяви зазначене рішення не виконано добровільно, попри майже рік з моменту його ухвалення. Така тривала бездіяльність боржника підтверджує його очевидне небажання добровільно виконувати Арбітражне рішення. З огляду на викладене, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів боржника є обґрунтованим, необхідним, співмірним і єдиним ефективним способом збереження реальної можливості примусового виконання арбітражного рішення на території України. Такий захід дозволить запобігти ухиленню боржника від виконання судового рішення та забезпечить баланс інтересів сторін у межах виконавчого провадження.

Заявник вказує на те, що не має можливості внести грошові кошти як зустрічне забезпечення у цій справі, тому що у компанії PGE SHIPPING LIMITED (ПіДЖіІ ШИППІНГ ЛІМІТЕД) немає банківських рахунків у гривні та відсутня технічна можливість здійснювати оплату у гривні за українськими банківськими реквізитами; в будь-якому випадку суд не зможе повернути кошти PGE SHIPPING LIMITED (ПіДЖіІ ШИППІНГ ЛІМІТЕД) через обмеження на транскордонні перекази на час воєнного стану в Україні.

Отже, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що боржник у справі матиме можливість відчужити майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому та призведе до обмеження його прав на ефективний судовий захист.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи заяви дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3ст. 477 ЦПК України, суд за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такої заяви, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у разі надання дозволу на його виконання.

Розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до глави 10 розділу I цього Кодексу.

Відповідно до ч.1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У статті 1 Основного Закону Україна проголошується правовою державою, і, як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини та громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя. Зобов`язання держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1ст.150 ЦПК Українивстановлено, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.п.3-7 ч.1ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК Українивизначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів у разі подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення є принцип пропорційності (співмірності, справедливості), який означає відповідність застосованого забезпечувального заходу потенційним збиткам позивача, включає в себе ґрунтовність підстав вимоги заявника, відповідні публічні інтереси, якщо такі є, терміновість потреби для вжиття попередніх заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 березня 2019 року у справі №824/239/2018.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З викладеного убачається, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Крім того суд зауважує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зазначені висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 25 вересня 2024 року в справі № 212/4159/23, від 21 серпня 2024 року в справі № 757/37408/23, від 25 липня 2024 року в справі № 565/1607/23, від 29 травня 2024 року в справі № 757/67718/21 та ін.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17).

У постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року в справі № 361/8953/21 зазначено, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 виснувала, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Тому при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові від 12 липня 2022 року в справі № 910/8482/18 (910/4866/21) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виснував, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів; піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного суду від 08 жовтня 2024 року в cправі № 5026/1357/2012(925/229/24), від 09 червня 2021 року в справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/16866/20, від 13 жовтня 2020 року в справі № 917/273/20, від 14 серпня 2018 року в справі № 916/10/18.

Зазначено, що такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року в справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) зазначено, що жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду в конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 11 грудня 2023 року в cправі № 904/1934/23, виснував, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (див. постанову Верховного Суду в складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 березня 2023 року в справі №905/448/22).

За таких обставин у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності (постанова Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 06 жовтня 2022 року в справі №905/446/22).

У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року в справі № 904/2357/20, від 17 серпня 2022 року в справі № 361/3446/21 зазначено, що предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення коштів й виконання в майбутньому судового рішення у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів. Тому застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках відповідача безпосередньо пов`язано із предметом позову.

У постановах Верховного Суду від 02 серпня 2019 року в справі № 915/538/19 та від 06 листопада 2018 року в справі № 923/560/17 викладена правова позиція, що накладення арешту на грошові кошти відповідачів слід обмежувати розміром ціни позову та можливих судових витрат. Суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру загальної суми позовних вимог та можливих судових витрат.

Сам лише факт відсутності вказаних позивачем відкритих банківських рахунків, майна боржника не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в межах суми позову, що належить відповідачу, оскільки, як передбачено частиною першою статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі № б/н (провадження № 61-16635ав20), від 28 вересня 2023 року в справі № б/н (провадження № 61-11439ав23), від 14 грудня 2023 року в справі № б/н (провадження № 61-14128ав23).

Як убачається із заяви про визнання і надання дозволу на виконання Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24 червня 2024 року, предметом позову є вимога майнового характеру про стягнення з боржника грошових коштів.

Так, 24.06.2024 Арбітрами Лондонської асоціації морських арбітрів, Марком Гамшером та Крістофером Моссом було винесено Остаточне Арбітражне рішення, місце прийняття рішення - Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, яким було задоволено позовні вимоги компанії PGE SHIPPING LIMITED проти LLC UGTC TRADE (ТОВ «УЗТК ТРЕЙД», ) щодо демереджу та простою за Договором Фрахтування від 16.06.2022, а також щодо відшкодування збитків за Договором Фрахтування від 22.06.2022 та вирішено, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму в розмірі 316 658,00 доларів США разом із відсотками на цю суму в розмірі 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 22.09.2022 і до дати фактичної виплати.

Також Арбітражним рішення було присуджено, що Фрахтувальники мають сплатити судновласникам їхні юридичні та арбітражні витрати, включаючи витрати на складання цього рішення в сумі 10 900,00 фунтів стерлінгів, за умови, що якщо судновласники сплатили якусь частину цієї суми заздалегідь, вони мають право на негайне відшкодування цієї суми разом із відсотками за ставкою 5% річних, нарахованими щоквартально з 11.09.2024 до дати відшкодування.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову представник позивача PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед) просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, що належать ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» (, 69002, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Крива Бухта, будинок, 2) у межах суми - 16 052 537,59 грн.

При цьому сума вимоги до ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» на підставі Арбітражного рішення станом на 07.10.2025 включає в себе:

1) присуджені збитки в сумі 316 658,00 доларів США разом із відсотками на цю суму в розмірі 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 22.09.2022 до 07.10.2025;

2) арбітражні витрати на призначення в розмірі 700,00 фунтів стерлінгів разом із відсотками за ставкою 5% річних, нарахованими щоквартально з 13.11.2023 до 07.10.2025;

3) арбітражні витрати на складання цього рішення в сумі 10 900,00 фунтів стерлінгів разом із відсотками за ставкою 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 11.09.2024 до 07.10.2025;

4) витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу, що підтверджуються попереднім (орієнтовним) розрахунок суми судових витрат та становить 143 833,84 грн.

Таким чином, заявник вказує, що загальна сума вимоги складає 16 052 537,59 грн за офіційним курсом НБУ станом на 07.10.2025.

Однак при дослідженні судом матеріалів справи було встановлено, що Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24 червня 2024 року було вирішено, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму в розмірі 316 658,00 доларів США разом із відсотками на цю суму в розмірі 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 22.09.2022 і до дати фактичної виплати. У заяві про забезпечення позову такою датою заявник зазначає 07.10.2025.

Відтак арбітражні витрати на призначення в розмірі 700,00 фунтів стерлінгів разом із відсотками за ставкою 5% річних, нарахованими щоквартально з 13.11.2023 до 07.10.2025; арбітражні витрати на складання цього рішення в сумі 10 900,00 фунтів стерлінгів разом із відсотками за ставкою 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 11.09.2024 до 07.10.2025; витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу, що підтверджуються попереднім (орієнтовним) розрахунок суми судових витрат та становить 143 833,84 грн. не є позовними вимогами у пред`явленому PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед), до арбітражного суду позову, а тому суд не може вжити заходи забезпечення щодо цих сум.

Таким чином, ураховуючи ту обставину, що відповідач повинен сплатити позивачу 316 658,00 доларів США разом із відсотками на цю суму в розмірі 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 22.09.2022 до 07.10.2025 (як зазначено заявником у заяві), суд приходить до висновку, що забезпечення позову слід вжити на суму 15 074 498, 50 грн, яка обраховується судом настуним чином.

Так, арбітражним рішенням встановлено, що стягненню з боржника на користь стягувача підлягає сума боргу у розмірі 316 658,00 доларів США разом із відсотками на цю суму в розмірі 5% річних, що нараховуються з тримісячною капіталізацією починаючи з 22.09.2022 до 07.10.2025 (як зазначено заявником у заяві).

При цьому 5 % річних на суму 316 658,00 доларів США складає 15 832,90 долари США (316 658,00 :100 х 5).

Розмір 5% річних за період з 22.09.2022 по 22.09.2025 (3 роки) становить 47 498,70 долари США (15 832,90 (5% за один рік) х 3). А за період з 22.09.2025 по 07.10.2025 (за 16 днів) становить 703,68 долари США ((15 832,90 (5% за один рік) :12 (місяців)= 1319,41 (5 % за 1 місяць), 1319,41 : 30 (днів) = 43,98 (5% за один день), 43,98 х 16 (днів) = 703,68 (5% за 16 днів)).

Тобто разом 5 % річних за період з 22.09.2022 по 07.10.2025 становить 48 202,38 долари США (47 498,70+703,68).

Станом на день подання заяви про забезпечення позову офіційний курс НБУ співідношення долара США до гривні становив 1 долар США = 41,3158 грн.

Таким чином, ціна позову у даній справі складає 364 860,38 долари США (316 658,00 + 48 202,38), що еквівалентно 15 074 498,50 грн.

Саме у межах вказаної суми може бути вжито судом заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, що належать ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» ().

Такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки вказані грошові кошти будуть зберігатися за власником, в той же час судом буде обмежено право у розпорядженні ними.

Оскільки між сторонами існує спір щодо повернення відповідачем арбітражного розгляду боргу за угодою фрахтування, ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» (), як відповідачем, не вживалися дії щодо повернення грошових коштів, наявні у матеріалах справи документи підтверджують, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах суми 15 074 498,50 грн, які належать ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» () та знаходяться на всіх рахунках Товариства в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах.

Суд не бере до уваги заперечення боржника щодо вжиття заходів забезпечення позову щодо нього, у яких Товариство вказало, що жодних доказів «недобросовісної» поведінки відповідача, як стверджує позивач, надано не було, лише посилання на вигідні для позивача судові справи та перелік речових прав на нерухоме майно з реєстру, але жодних реальних фактів того, що відповідач якимось чином уникає судових засідань, зловживає процесуальними права, або недобросовісно ставиться до вимог своїх контрагентів не надано.

При цьому ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» не надано доказів на підтвердження оскарження рішення міжнародного комерційного арбітражу, або доказів на добровільне повне або часткове виконання грошового зобов`язання перед позивачем.

Безпідставними є твердження ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» про те, що накладення арешту на грошові кошти Товариства здійснить значні перешкоди для здійснення господарської діяльності відповідача, що в першу чергу може негативно сказатись на фінансовому стані підприємства, негативно вплинути на виплату заробітної плати працівникам підприємства та змусить підприємство на невизначений час заблокувати частину своїх фінансових ресурсів, що створить перешкоди для подальшої діяльності підприємства, а також може завдати незворотної шкоди відповідачу, без обґрунтованих на те підстав, оскільки зазначене не підтверджене будь - якими належними або допустими доказами, а є лише припущеннмя боржника.

При цьому суд враховує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання Арбітражного рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З урахуванням наведених в заяві обставин, щодо невиконання ТОВ «УЗТК ТРЕЙД» () Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24.06.2024, ухваленого у справі за позовом компанії PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед), Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island Majuro, Marshall lslands MH96960 (Траст Компані Комплекс, Аджелтейк Роуд, Аджелтейк Айленд, Маджуро, Республіка Маршаллові Острови МН96960) до Товатриства з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» (LLC UGTC TRADE) про стягнення заборгованості за угодою фрахтування, враховуючи розмір заборгованості, яка стягнута за рішенням МКАС, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

Вжиття заходу забезпечення позову, про який просить позивач, не порушує принцип співмірності, адже арешт на майно накладається саме в межах суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за рішенням МКАС, але водночас відповідає принципу адекватності, який полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання арбітражного рішення у разі задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24.06.2024.

Ураховуючи наведені заявником докази та обґрунтування заяви про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед)про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» (, 69002, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Крива Бухта, будинок, 2) у межах суми 15 074 498,50 грн.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення у відповідності з вимогами ст.154 ЦПК України.

Питання щодо розподілу судових витрат буде вирішено судом у порядку ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду заяви про PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед) про визнання та надання дозволу на виконання Остаточного Арбітражного Рішення арбітрів Лондонської асоціації морських арбітрів Марка Гамшера та Крістофера Мосса від 24.06.2024 по суті.

Керуючись ст.ст.150, 153, 477 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіI Шиппінг Лімітед), подану представником Бендюгою Маргаритою Дмитрівною, про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» (, 69002, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Крива Бухта, будинок, 2) у межах суми 15 074 498 (п`ятнадцять мільйонів сімдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто вісім) гривень 50 копійок.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання суддею шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Верховного Суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання - три роки.

Стягувач: PGE SHIPPING LIMITED (ПіДжіІ Шиппінг Лімітед) (Французький бульвар 66/1, м. Одеса, 65062)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» (, 69002, Україна, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Крива Бухта, будинок, 2)

Суддя Л. Д. Поливач