Справа № 337/4444/25
Номер провадження 2/337/2402/2025
21 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
26 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в особі представника Столітнього М.М. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість в розмірі 128 000,00 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.
В обґрунтування позову зазначено, що 17 травня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір №1613000 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 20 000,00 грн., строк кредиту 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,50% в день.
24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №24122024, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі стосовно відповідача.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання, та надав ОСОБА_1 передбачені договором кошти, натомість остання ухиляється від виконання своїх боргових зобов`язань, у зв`язку з чим позивач просить стягнути заборгованість за вищевказаними договорами.
Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя.
Ухвалою судді від 28 серпня 2025 року справу визнано малозначною, у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приват Банк».
Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи,шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явилася, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 17 травня 2024 року було укладено електронний договір №1613000 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн., шляхом їх перерахування на банківську платіжну карту відповідача, яку він особисто вказав в заяві на отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, строком на 360 днів.
Згідно з інформацією АТ КБ «Приват Банк» від 13 жовтня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 17.05.2024року здійснено переказ коштів на суму 20 000,00 грн.
Відповідно до договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Отже, саме до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача.
Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредиторові, ні позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та зобов`язання щодо повернення кредитів згідно з умов договору не виконав, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625-627, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д.С. Бредун