Справа №567/309/25
Провадження №2/567/217/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивачки адвоката Таліпової А.Г.

представників відповідача адвокатів Лопатюк Ю.Л., Рубля О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1 . Зазначила, що з 12.09.2017 перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано 11.07.2024, і в шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 .

Окрім цього, зазначила, що їх дочка перебуває на її утриманні, сама вона має інвалідність 2 групи, у зв`язку з чим не працює, і у зв`язку з військовою агресією рф проти України змушена була покинути територію України і знайшла прихисток в громадській приватній некомерційній корпорації Міністерства міграції єпископату, яка забезпечила її з донькою житлом та надає допомогу у вигляді продуктів харчування.

Посилаючись на те, що, будучи непрацездатною, має право на утримання від колишнього чоловіка, просить стягувати з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, починаючи з часу звернення до суду, допустивши негайне виконання зазначеного рішення суду в межах платежу за один місяць.

Ухвалою суду від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, та роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 22.05.2025 за клопотанням представника відповідача суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали.

Ухвалою від 24.07.2025 суд витребував з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацію про отримання ОСОБА_5 пенсії по інвалідності або інших виплат від Пенсійного фонду України за період з 12.09.2017 по даний час, зобов`язав ОСОБА_1 надати суду належним чином засвідчені виписки (довідки, інформацію) про рух грошових коштів по банківських рахунках, відкритих на її ім`я, як в установах банків України, так і в іноземних банках чи інших кредитно-фінансових установах за період з 12.09.2017 по даний час та витребував з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію актового запису №429 від 12.09.2017 про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 17.09.2025 було відмовлено позивачці в долученні до матеріалів справи в якості доказів підтвердження переказів, фотознімки, відомостей з сайту «Судова влада України», копій постанов у справах про адміністративні правопорушення, копії вироку суду, медичних довідок, диску з випуском програми «Говорить Україна», як таких, що подані з порушенням вимог ст.83 ЦПК України.

Ухвалою суду від 07.10.2025 було відмовлено відповідачу в долученні до матеріалів справи в якості доказів відповіді від Заводського УСЗН, довідки про обставини травми, консультації отоларинголога, вкладного листа до історії хвороби, скріншоту з сайту «Судова влада України», виписки з медичної карти, копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , посвідчення щодо дитини з інвалідністю на ім`я ОСОБА_7 як таких, що подані з порушенням вимог ст.83 ЦПК України.

Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав та доводів, викладених в позовній заяві.

Додатково пояснила, що в США позивачку та дитину забезпечують лише продуктами харчування, житлом та навчанням дочки. Від уряду США позивачка та дитина допомоги не отримують.

Позивачка отримала інвалідність в 2012 році у зв`язку з ушкодженням голови під час нападу на неї і в Україні отримує щомісячно пенсію в розмірі 2361 грн., якої недостатньо для її утримання та їй відомо, що відповідач є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, зазначивши, що позивачка не довела, що потребує матеріального утримання від колишнього чоловіка, оскільки у США вона отримує матеріальну допомогу.

Додатково пояснила, що відповідачу перед укладенням шлюбу було відомо про наявність у позивачки 2 групи інвалідності та вказала, що на даний час він є військовослужбовцем, отримав поранення та проходить курс лікування.

Зазначила, що дружина відповідача на даний час не працює, оскільки доглядає за дочкою ОСОБА_8 , яка має інвалідність, і тому відповідач займається утриманням зазначених осіб.

Пояснила, що батько ОСОБА_8 її утриманням не займається, але дружина відповідача з позовом до нього, з приводу стягнення аліментів на утримання дочки, в суд не зверталась.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин подружжя по утриманню спрямоване на реалізацію положень Загальної частини Сімейного кодексу України щодо необхідності побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ч.2 ст.1 СК України) та з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (ч.8 ст.7 СК України).

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Згідно з ч.1, 2 ст.76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

В судовому засіданні зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 12.09.2017 зареєстрували шлюб. На час укладення шлюбу позивачці було встановлено 2 групу інвалідності загального захворювання безстроково (з 01.06.2016 довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №494224).

Відповідно до актового запису про шлюб №429 від 12.09.2017, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовились перед укладенням шлюбу від направлення на медичне обстеження.

Водночас, в судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що на час укладення шлюбу відповідачу було відомо про наявність 2 групи інвалідності у позивачки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 СК України, рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, що потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу.

З зазначеної норми вбачається, що право на утримання має і та особа, яка стала непрацездатною до реєстрації шлюбу, що має місце у даних правовідносинах.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що відповідачу під час реєстрації шлюбу було відомо про наявність у позивачки 2 групи інвалідності.

Інші умови для позбавлення права на утримання, які визначені ст.83 СК України, у даних правовідносинах також відсутні.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що сторони по справі мають дочку ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, з пояснень представників сторін в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачка та відповідач разом не проживають, а їх дочка проживає з позивачкою. Позивачка в позовній заяві зазначає, що на даний час проживає у США, на підтвердження чого надала лист від «Agency for new Americans».

За поясненням представника позивачки, позивачка з дочкою виїхали на тимчасове проживання до США в квітні 2022 року і перебуваючи на території США будь-якої допомоги від уряду даної держави не отримують.

З реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 встановлено, що позивачка протягом 2019-2021 років отримувала соціальні виплати від Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради та департаменту соціальної та ветеранської політики Кам`янської міської ради. Зазначене вбачається і з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу ОСОБА_1 за період з січня 2017 року по червень 2025 року.

Водночас, з повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановлено, що позивачка отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю в розмірі 2361 грн. щомісячно.

У постанові від 24.06.2021 по справі №759/6629/19 Верховний Суд зазначив, що призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік», на даний час прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2361 грн. Таким чином, позивачка отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю в розмірі прожиткового мінімуму.

Водночас, суд не вважає, що позивачка, отримуючи державну соціальну допомогу, не потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка.

Так, рішенням Конституційного Суду України №1-р/2004 від 29.10.2024, частину 4 статті 75 СК України визнано такою, що не відповідає Конституції України, а саме те, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у цьому ж рішенні вказав, що нужденність одного з подружжя, який є непрацездатним, повинна встановлюватися із урахуванням співвідношення між його заробітною платою, пенсією, іншими доходами та тими потребами, які є важливими для його нормального життєзабезпечення.

Конституційний Суд України зазначає, що потребу в матеріальній допомозі за наявності спору слід визначати в судовому порядку у кожному конкретному випадку у спосіб зіставлення доходів і витрат позивача та відповідача, а також перебування в особи (відповідача) на утриманні інших осіб (батьків, дітей від інших шлюбів тощо), що дасть можливість повною мірою визначити матеріальну потребу одного з подружжя і можливості іншого з подружжя в наданні утримання (аліментів) та забезпечить тому з подружжя, хто є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, можливість її отримати, а призначення особі відповідної пенсії або іншої соціальної виплати не може залежати від виплат, які здійснює один із подружжя на утримання іншого з подружжя. Призначення державою соціальних виплат не може впливати на призначення аліментів на утримання одного з подружжя або ж виключати можливість такого призначення.

Вирішуючи спір в цій частині, суд виходить з того, що позивачка має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_9 . Водночас, в судовому засіданні не встановлено наявності інших осіб, які б мали обов`язок утримувати позивачку, яка має інвалідність 2 групи.

Необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка має право на утримання (аліменти) після розірвання шлюбу.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнуті на користь позивачки, суд враховує наступне.

Згідно з ч.1, 3 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

З повідомлення Острозького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області №29076 від 27.11.2024 встановлено, що в провадженні зазначеного відділу перебуває на виконанні судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_10 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2024 до повноліття дитини.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 встановлено, що в період 13.09.2025-17.09.2025 він, будучи військовослужбовцем, проходив лікування в Клінічній лікарні «16 Дніпровської міської ради».

В судовому засіданні представник відповідача також підтвердила, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем.

Підставою для набуття одним з подружжя права на утримання (аліменти) є можливість іншого з подружжя надавати таке утримання.

Оскільки ОСОБА_3 є військовослужбовцем, то його матеріальне становище та його доходи є такими, що дають йому можливість надавати матеріальну допомогу позивачці.

Одночасно, вирішуючи спір, суд виходить і з того, що відповідач отримав поранення під час проходження військової служби, у зв`язку з чим потребує лікування, що потребує додаткових витрат, а тому приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Водночас, при вирішенні спору, суд виходить з того, що особами, яких за законом на даний час зобов`язаний утримувати ОСОБА_3 є лише позивачка та їхня дитина.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частини його доходу щомісячно та, відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання зазначеного рішення суду в межах платежу за один місяць.

При вирішенні спору, суд виходить і з того, що позов про стягнення аліментів був поданий 17.02.2025, а тому за правилами ст.191 СК України суд вважає, що саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Одночасно, на підставі ст.133, 141 ЦПК України, відповідача на користь держави слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частини його доходу щомісячно, починаючи з 17.02.2025.

Допустити негайне виконання зазначеного рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ),

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено 14.10.2025.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.