Справа № 331/2724/25
Провадження № 2/331/2050/2025
16 жовтня 2025 року місто Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Антоненко М.В.
при секретарі: Мироненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 листопада 2011 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблений актовий запис № 1315.
У спільному шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина, донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 16.02.2012 року.
Шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано 05 грудня 2019 року, що підтверджується копією рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 333/5018/19.
Звертає увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Будь-яка допомога, яка інколи надається, складає суму 1-2 тис. гри. на декілька місяців, це за останній рік, в 2022-2023 роках, відповідач взагалі не підтримував зв`язок з донькою та не надавав матеріальної допомоги.
Наразі, ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України та отримує щомісяця дохід.
Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.
Такий рівень ОСОБА_1 одна не зможе забезпечити (наразі перебуває в відпустці по догляду за дитиною), тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки є військовослужбовцем та має постійний дохід.
Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач ОСОБА_2 інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, з серпня 2024 року є військовим Збройних Сил України, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти.
На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.05.2025 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Справу просить розглядати без участі та присутності позивача ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 15 травня 2025 року по справі відкрите спрощене провадження та справу призначено до слухання на 16 вересня 2025 року на 11 год. 00 хв.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась. У позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності. Позов просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 25 листопада 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблений актовий запис № 1315.
У спільному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 16.02.2012 року.
05.12.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується копією рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/5018/19.
Після розірвання шлюбу малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя № 2025/006048480 від 09.05.2025 року. Малолітня дитина ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивача ОСОБА_1 .
Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України та отримує щомісяця дохід, однак у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача ОСОБА_1 , матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку.
Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позов про стягнення аліментів був поданий 12.05.2025 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Згідно приписів пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180, 182, 184 СК України, ст. ст. 43, 49, 136, 141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісяця, починаючи з 12.05.2025 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: М.В. Антоненко