П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 381/428/25

Провадження № 22-ц/824/11900/2025

Резолютивна частина постанови оголошена 08 жовтня 2025 року

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Желепи В.В.

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року, ухваленого у складі судді Анапріюк С.П.,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Позовна заява мотивована тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1994 року. Від цього шлюбу сторони дітей не мають.

Підставою для розірвання шлюбу вказала ту обставину, що після укладення шлюбу чоловік поїхав до Азербайджану і зник. Її спроби встановити з ним контакт і місцезнаходження чоловіка були марними.

Позивач зазначає, що майже 30 років не має від чоловіка жодної інформації. Протягом цього часу вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Шлюб фактично припинив своє існування і подальше його збереження суперечить інтересам позивача та її сина інваліда.

У зв`язку з цим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звертаючись до суду з цим позовом, позивач неправильно обрала спосіб захисту своїх прав, оскільки дійсною метою та підставою розірвання шлюбу вона зазначає ту обставину, що органи соціального забезпечення вимагають у неї довідку про доходи чоловіка, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Тобто, позовна заява фактично подана задля врегулювання питання необхідності подання довідки про доходи чоловіка, з яким позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з відповідачем не підтримують подружніх відносин майже тридцять років, не ведуть спільного господарства, спільне майно відсутнє, діти від шлюбу також відсутні тобто шлюбні відносини фактично припинені.

Процесуальним правом на подачу відзиву сторони у справі не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи своєї апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до вимог ч. 2 ст.372 ЦПК України. Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився в м. Баку.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1074601 від 29.01.2025, отриманої судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, вбачається відсутність відомостей стосовно ОСОБА_2 .

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи та забезпечення принципу гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін при розгляді справи, а також з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд ухвалою від 29 січня 2025 витребував у Державної міграційної служби України відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування на території України.

Крім того, ухвалою від 29 січня 2025 суд витребував у Державної прикордонної служби України відомості про виїзд за межі України та на в`їзд на територію України відповідача.

Відповідно до змісту листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 04.02.2025 №6.2-1221/6-25, який надійшов на адресу суду 12.02.2025, за наявною інформацією в ДМС відомостей щодо проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

Відповідно до змісту листа Державної прикордонної служби України від 29.01.2025, який надійшов на адресу суду 28.02.2025, за наявною інформацією відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.11.2017 по 01.05.2023 в базі даних не виявлено.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, не дотримався вимог статей 89, 263, 264, 367 ЦПК України, не встановив, чи сім`я фактично розпалась, чи шлюб існує формально, чи збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Звертаючись з позовом про розірвання шлюбу, позивач зазначає, що майже 30 років не має від чоловіка жодної інформації. Протягом цього часу вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків.

Колегія суддів, з огляду на викладене, враховуючи лист Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 04.02.2025 року №6.2-1221/6-25, лист Державної прикордонної служби України від 29.01.2025 року,дійшла висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі

Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує буде порушувати його законні права та інтереси і суперечить вимогам закону та інституту сім`ї, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене колегія судів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог розгляду є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Отже доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи, знайшли своє підтвердження, а отже апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Оскілки рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 рокускасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 червня 1994 року в Мотовилівській сільській раді Фастівського району Київської області, актовий запис № 11 від 08 червня 1994 року розірвати.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна