Справа № 538/1914/25
Провадження № 2-н/538/233/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

14 жовтня 2025 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Перевіривши зазначену заяву та додані до неї матеріали на відповідність вимогам процесуального закону, суд прийшов до висновку, що вона не відповідає вимогам, передбачених статтею 163 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України), що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно вимог частини першої статті 160 ЦПК України, наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до частини першої статті 167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із поданої заяви вбачається, що заявницею, на виконання вищезазначених вимог закону, у вказаній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або/чи повний номер і серію паспорта боржника, які ідентифікують боржника.

Таким чином, встановлено, що заявницею при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини порушені вимоги статті 163 ЦПК України.

До того ж, із отриманої судом відповіді № 1889178 від 14.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що за даними, надісланими у запиті, за вказаними параметрами, зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу не знайдено.

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини дев`ятої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а також у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Тому, за таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.166 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.181,183 Сімейного кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити в заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

2. Роз`яснити заявниці, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для її повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ