Номер провадження: 22-ц/813/5880/25
Справа № 496/8011/24
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,

учасники справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Горяєва І.М., в м. Біляївка,

за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, в обґрунтування якого зазначило, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває ОСОБА_1 , який отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку було призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У зв`язку з досягненням відповідачем 18-річного віку виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника було подовжено на підставі особистої заяви від 24.09.2021 № 7640. До заяви надана довідка від 22.09.2021 № 1201 про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені Олексія Соляника з 15.09.2019. Пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідачу виплачувалось з 01.09.2021 по 31.07.2023. На запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059 Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС. Пенсія за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 у розмірі 2520,00 грн Головним управлінням була зарахована на поточний рахунок відповідачу відкритий в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК. Після з`ясування вищевикладених фактів, Головним управлінням було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19.12.2023 № 4264, згідно із яким переплата пенсії виникла за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та становить 2520,00 грн. Крім того, Головним управлінням Відповідачу надіслано листа від 21.12.2023 № 1500- 0504-8/180532 про утворення переплати та необхідності повернення переплати пенсії на рахунок Пенсійного фонду України. Проте виплачену суму пенсійних виплат у розмірі 2520,00 грн, відповідачем добровільно не повернуто.

У зв`язку із чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області переплату пенсії у розмірі 2520 гривень та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду

Біляївський районний суд Одеської області заочним рішенням від 10 квітня 2025 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії залишив без задоволення.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для повернення позивачу надмірно виплаченої пенсії немає, оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 2520 грн, які є сумою пенсії, призначеної йому, так і не встановлено наявності рахункової помилки, а також виплата коштів проведена позивачем добровільно, отже відповідно до ст. 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.04.2024 по справі № 496/8011/24 в повному обсязі, винести нове рішення, яким позовну заяву задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат у сумі 2520,00 грн які мали місце у зв`язку з безпідставною виплатою пенсії у більшому розмірі за відсутності відповідного права. Відтак після встановлення зазначених обставин у Головного управління виникло право вимагати повернення безпідставно набутого майна на підставі ч 1 ст. 1212 ЦК України, а саме надміру виплачені суми пенсійних виплат у розмірі 2520,00 грн.

Скаржник посилається, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що Головним управлінням не доведено факту недобросовісності відповідача та безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст. 1215 ЦК України, оскільки до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. 1212 ЦК України.

(2) Позиція інших учасників справи

Одеський апеляційний суд ухвалою від 10.06.2025 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, роз`яснив ОСОБА_1 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області копію ухвали про відкриття провадження отримало 12.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 10.06.2025 року та копію апеляційної скарги отримав 24.06.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення надміру виплачені суми пенсійних виплат у розмірі 2520,00 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку відповідача, зважаючи на те, що на момент здійснення переплат пенсії ОСОБА_1 надав довідку №1201 від 22.09.2021 року про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені ОСОБА_2 з 15.09.2019 року. Термін закінчення 07.07.2023 року, тобто нарахування повинно здійснено до 07.07.2023 року. Суд зазначив, що на запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059 Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС. Тобто, представником позивача не доведено надмірно виплаченої пенсії саме до 31.07.2023 року. З огляду на те, що представником позивача не доведено належними та допустимими доказами факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки, суд дійшов висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України про стягнення переплати пенсії, не знайшов свого підтвердження, тому не підлягає задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку було призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У зв`язку з досягненням ОСОБА_1 18-річного віку виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника було подовжено на підставі особистої заяви від 24.09.2021 № 7640.

До заяви надана довідка від 22.09.2021 № 1201 про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені Олексія Соляника з 15.09.2019 року. Закінчення навчання 07.07.2023 року.

На запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059 Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС.

Головним управлінням було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19.12.2023 № 4264, згідно із яким переплата пенсії виникла за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та становить 2520,00 грн, відповідачу надіслано листа від 21.12.2023 № 1500- 0504-8/180532 щодо переплати та необхідності повернення переплати пенсії на рахунок Пенсійного фонду України.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що суму переплати пенсії у добровільному порядку не повернуто.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.

Отже, Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.

Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017).

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Колегія суддів зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

В позовній заяви позивачем зазначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника відповідачу виплачувалася з 01.09.2021 по 31.07.2023, зокрема, на підставі заяви від 24.09.2021 № 7640 до якої надана довідка від 22.09.2021 № 1201 про навчання в Одеському морехідному коледжі рибної промисловості імені Олексія Соляника з 15.09.2019 року по 07.07.2023 року.

Разом із тим, позивач зазначає, що Головним управлінням було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19.12.2023 № 4264, згідно із яким переплата пенсії виникла за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 та становить 2520,00 грн, на підставі інформації наданої на запит Головного управління від 15.11.2023 № 1500-0501-8/162059, якою Одеський морехідний фаховий коледж морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника повідомив про закінчення відповідачем коледжу 30.06.2023, згідно наказу від 30.06.2023 № 75-КС.

Разом з тим, з позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності.

Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача ОСОБА_1 , його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що представником позивача не доведено належними та допустимими доказами факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також наявності рахункової помилки.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не надав до суду будь-які докази наявності вини чи зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії та до позовної заяви не надано належні та допустимі докази вчинення відповідачем неправомірних дій для отримання пенсії.

Отже, за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідача, стягнення надміру виплачених сум пенсії не допускається.

В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 367, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

М.В. Назарова