Справа № 459/806/25
Провадження № 2/459/204/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 жовтня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 23.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2277651, зобов`язання за яким остання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. 05.09.2024 року між ТОВ ««1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 73723574, зобов`язання за яким остання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. 12.03.2024 року між ТОВ « Аванс Кредит» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту №19879-03/2024 та 07.04.2024 року між ними ж укладено договір про надання фінансового кредиту №11113-04/2024, зобов`язання за яким остання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку із укладанням договорів факторингу позивач набув права вимоги до Відповідача за вищевказаними договорами.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором позики №2277651 в розмірі 22050,00грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1050,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1400,00 грн. сума заборгованості за пенею; суму заборгованості за Договором позики №73723574 в розмірі 25844 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 660,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; суму заборгованості за Кредитним Договором №11113-04/2024 в розмірі 17500,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн. - сума заборгованості за процентами; суму заборгованості за Кредитним Договором №19879-03/2024 в розмірі 11375,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4875,00 грн. - сума заборгованості за процентами.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 76769,00 грн..

Ухвалою від 24.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 30.04.2025 з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач не скористалася правом на подання відзиву.

30.04.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням представника відповідача.

29.05.2025 та 06.08.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку із неявкою учасників та зайнятістю головуючого судді розглядом іншої справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника Товариства. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в порядку п.4. ч.8 ст.128 ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 23.03.2024 ОСОБА_2 уклала з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» договір позики № 2277651 (з фіксованою процентною ставкою). (а.с.10-12)

Згідно з п.1 Договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, для задоволення власних потреб, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до пункту 2 Договору, сума позики становить 7000,00 грн, строк позики - 30 днів із процентною ставкою за день 2,50%; дата позики 23.03.2024, день повернення позики 22.04.2024, денна процентна ставка 2,50%, денна процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) 0,50%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день 2,70%, з орієнтовною реальною річною процентною ставкою 447,63%, орієнтовна загальна вартість кредиту- 8050,00 грн.

Згідно з пунктом 4 Договору, проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи з дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором.

В розділі 5 договору позики зазначено, що підписанням цього договору позики, відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку "СlickСredit", що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.

Згідно п. 18 Договору, позикодавець має право , у випадку невикоанння позичальником умов цього договору, нараховувати процентну ставку за понадстрокове користування позикою в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

За пунктами 23 та 24 договору, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID, а договір укладено із використанням веб-сайту: https://сlickсredit.ua/.

Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 6f4DF4, про що свідчить пункт 29 договору: юридичні адреси та реквізити сторін.

Відповідно до Додатку №1 до договору позики ( з фіксованою процентною ставкою) №2277651 від 23.03.2024, який підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 6f4DF4, у такій зокрема зазначено: дата видачі кредиту 23.04.2024, дата платежу 22.04.2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді 30, чиста сума кредиту 7000,00 грн., проценти за користування кредитом 1050,00 грн., реальна річна процентна ставка 447,63%, загальна вартість кредиту 8050,00 грн. (а.с.13).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №2277651 від 23.03.2025 року за період з 19.08.2024 року по 31.01.2025 року вказано, що сума заборгованості за основною сумою боргу 7000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 1050,00 грн, сума заборгованості за пенею 14000,00грн. (а.с.22).

Згідно матеріалів справи, 05.09.2024 ОСОБА_2 уклала з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку) № 73723574. згідно якого відповідачу було надано позику на суму 8000 грн., строком на 30 днів. Дата повернення позики 04.10.2024. Денна процентна ставка 0,775%. Проценти за понадстрокове користування позикою 2,70%. Пеня 2,7%. Процентна ставка 0,275%. Комісія за надання позики 15,00%. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 72008. (а.с.23-26),

Згідно додатку №1 до договору позики № 73723574 від 05.09.2024, ОСОБА_1 ознайомилася з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспортом споживчого кредиту, що підтверджується її електронним підписом одноразовим ідентифікатором 72008. (а.с.26 тильна сторона 27).

Також позивач надав паспорт споживчого кредиту до договору позики де вказано, сума кредиту 8000,00грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 0.275% в день, 100,375% річних, комісія за надання позики 15%, загальні витрати за кредитом 1860,00грн. Паспорт підписаний ОСОБА_1 (а.с.28-29).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №73723574 за період з 24.01.2025 року по 31.01.2025 року вказано, що сума заборгованості за основною сумою боргу 8000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 660,00 грн, комісія за надання позики 1200,00 грн, сума заборгованості за пенею 15984,00грн. (а.с.33).

14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с.14-16), за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, права на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрі Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору).

Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Божника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру до боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору).

28.07.2021 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до п.1 договору, сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції «1.3 клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб передбачений договором про споживчий кредит та вимогам чинного законодавства».

Згідно п.2 додаткового угоди №2, решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній додатковій годі (а.с.17).

13.06.2022 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до п.1 договору, сторони домовились викласти п.9.1 договору в наступній редакції «9.1 даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік».

Відповідно до п.2 додаткової угоди №7, ця додаткова угода до договору вступає в дію з дати її підписання сторонами і є невід`ємною частиною договору (а.с.18).

19.08.2024 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №34 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до п.1 договору, загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №29 від 19.08.2024 становить (сума не вказана)

В якості ціни продажу згідно реєстру боржників 29 від 19.08.2024 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить % від основної суми заборгованості (тіло кредиту) (п.2 додаткової угоди) (а.с.19).

Зі змісту акту прийому-передачі реєстру боржників № 29 від 19.08.2024 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №29 від 19.09.2024 року, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с.20)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №29 від 19.08.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №2277651 в розмірі 22050,00 грн., з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14000,00 грн заборгованість за пенею та 1050,00грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.21).

24.01.2025 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №47 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до п.3 договору, загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №42 від 24.01.2025 становить (сума не вказана)

В якості ціни продажу згідно реєстру боржників №42 від 24.01.2025 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить % від основної суми заборгованості (тіло кредиту) (п.4 додаткової угоди) (а.с.30).

Зі змісту акту прийому-передачі реєстру боржників № 42 від 24.01.2025 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №42 від 24.01.2025 року, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с.31)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №42 від 24.01.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №73723574 в розмірі 25844,00 грн., з яких 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15984,00 грн заборгованість за пенею, 1200,00 грн комісія за надання позики та 660,00грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.32).

Судом встановлено, що 12.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №19879-03/2024. (а.с.47-49)

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 120 днів, починаючи з 12.03.2024 по 09.07.2024.

Згідно із п.1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.2 цього договору.

Відповідно до п.1.6 договору, кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-51хх-хххх-0098.

Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W2940 .

Відповідно до Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №19879-03/2024 від 12.03.2024 року є графік платежів, також наданий позивачем паспорт споживчого кредиту, які підписані ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W2940( а.с.50-51)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №19879-03/2024 від 12.03.2024 року за період з 19.11.2024 по 31.01.2025 року вказана сума заборгованості 11375,00 гривень, з яких 6500,00 грн сума заборгованості за основоною сумою боргу, 4875,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с.53)

Крім того, 07.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №11113-04/2024. (а.с.39-42)

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 120 днів, починаючи з 07.04.2024 по 04.08.2024.

Згідно із п.1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.2 цього договору.

Відповідно до п.1.6 договору, кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-51хх-хххх-0098.

Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W3692.

Відповідно до Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №11113-04/2024 від 07.04.2024 року є графік платежів, також наданий паспорт споживчого кредиту, які підписані Венжівською І.П. шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3692( а.с.43-44)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №11113-04/2024 від 07.04.2024 року за період з 19.11.2024 по 31.01.2025 року вказана сума заборгованості 17500,00 гривень, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10500,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с.46)

Копіями повідомлень сервісів онлайн платежів iPay.ua вказується, що було успішно прийнято платежі на користь AVANSCREDITLLC: 07.04.2024 року 10:10:05 на суму 7000,00 грн, маска НОМЕР_1 , номер трансакції - 369479006, призначення платежу зарахування 7000 грн на карту НОМЕР_1 (а.с. 45) 12.03.2024 року 19:55:07 на суму 7000,00 грн, маска НОМЕР_1 , номер трансакції - 356028426, призначення платежу зарахування 7000 грн на карту НОМЕР_1 . (а.с.52)

Окрім цього, 19.11.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК» ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 191124/2, відповідно до якого клієнт зобов`язуються відступити Фактору права вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому.

Пункт 1.2 договору передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. (а.с.54-56)

Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 підтверджується, що ТОВ «Аванс Кредит» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр боржників, після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитними договорами №11113-04/2024 та №19879-03/2024, відповідно.

Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.

За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет - грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів, порядку їх сплати становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема: умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо.

Зазначені вище договори укладено відповідачем з кредитними установами в електронному вигляді шляхом ідентифікації позичальника, та з застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення вказаних дій відповідачем договори не були би укладеними сторонами, відтак, ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним факт підписання ОСОБА_1 електронних договорів шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відтак укладення договорів узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. При цьому, суд бере до уваги те, що відповідачем не вчинено жодних дій щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх недійсними, а відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній в постанові від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх недійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами.

Таким чином матеріалами справи підтверджено укладення ОСОБА_1 електронних договорів: з ТОВ ««1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» договорів позики №2277651 від 23.03.2024 року та №73723574 від 05.09.2024; з ТОВ «Аванс Кредит» договорів про надання фінансового кредиту №19879-03/2024 від 12 березня 2024 року та №11113-04/2024 від 07 квітня 2024.

Досліджуючи договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 укладений між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, у ЦК України як основному регуляторі цивільних (приватних) відносин встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 ГК України, який на момент розгляду справи судами не втратив чинність, факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони. Загальні умови та порядок здійснення факторингових операцій визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (стаття 1079 ЦК України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (тут і далі чинного на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року) фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.

Вимоги до договору про надання фінансових послуг передбачені в статті 6 Закону про фінансові послуги.

Так, за змістом частини першої статті 6 Закону про фінансові послуги договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Отже, положеннями статей 512, 1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

З аналізу статей 512-518 ЦК України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Разом з тим, з огляду на частину першу статті 1077 ЦК України, статті 350 ГК України та частину п`яту статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 ЦК України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 ЦК України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У статті 350 ГК України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг.

У частинах першій, другій статті 7 цього ж Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. ЦК України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

Якщо предметом договору факторингу є майбутня вимога, можливе укладення тільки консенсуального договору. Але при виникненні права вимоги (перетворення майбутньої вимоги в наявну) право грошової вимоги за таким договором переходить без підписання сторонами іншого (крім договору) документа. За консенсуальним договором факторингу перехід права грошової вимоги від клієнта до фактора може здійснюватись з настанням певної події.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно із частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 ЦК України). Оскільки факторинг визначено пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Зазначене узгоджується із правовими висновками, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 11 вересня 2018 року в справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18); від 31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).

У постанові від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 48) Велика Палата Верховного Суду додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

Як уже зазначалося раніше, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України договір факторингу передбачає, зокрема, те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

Звідси за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту (пункт 6 частини першої статті 4 Закону про фінансові послуги), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту в розпорядження і клієнт має сплатити фактору за відповідну послугу з фінансування (надання позики або кредиту).

Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.

Виходячи з цього правочин, який не відповідає ознакам, притаманним договору факторингу, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року в справі №909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106)).

При цьому якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні й підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 51).

Від висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року в справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18) та від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21), Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № №910/8115/19 (910/13492/21) (провадження № 12-42гс22) в постанові від 08 серпня 2023 року, не відступила.

Здійснивши аналіз умов укладеного 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 14/06/21, суд вважає, що його предметом є тільки передача права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав (пункт 1.1), тобто наявної вимоги. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом за цим договором передано право вимоги за договорами позики, укладеним відповідачем 23 березня 2024 року та 05.09.2025 року. Тобто на момент укладення договору факторингу, права грошової вимоги до ОСОБА_1 не існувало, адже не існувало договірного зобов`язання між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відтак і не могло існувати право простроченої вимоги за цим зобов`язанням, котре могло бути передане позивачу.

За таких обставин, у позивача не виникло право вимоги до відповідача за договорами позики № 2277651 від 23 березня 2021 року та № 73723574 від 05 вересня 2024 рок, адже таке набуто ним на підставі правочину, за якими таке право не могло бути переданим.

Тому суд приходить до висновку, що в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Досліджуючи договори про надання фінансового кредиту укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит» суд приходить до наступного.

Згідно п.1.6 даних договорів кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-51xx-xxxx-0098 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Відповідно до повідомлень сервісів онлайн платежів iPay.ua встановлено, що було успішно прийнято платежі на користь AVANSCREDITLLC: 07.04.2024 року 10:10:05 на суму 7000,00 грн, маска НОМЕР_1 , номер трансакції - 369479006, призначення платежу зарахування 7000 грн на карту НОМЕР_1 ; 12.03.2024 року 19:55:07 на суму 7000,00 грн, маска НОМЕР_1 , номер трансакції - 356028426, призначення платежу зарахування 7000 грн на карту НОМЕР_1 . Тобто кошти були перераховані на виконання умов договорів.

Позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують перехід права вимоги за договорами укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «аванс Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: копію договору факторингу, копію Акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, витяги з Реєстру боржників.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей ні на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Отже, відповідачка вважається такою, що не виконала зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявністю у неї боргових зобов`язань.

Враховуючи наведене, а також відсутність констатації нікчемності договорів факторингу, як і судових рішень про визнання таких недійсними, суд вважає, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі відповідних договорів факторингу набула право вимоги до відповідачки за договорами про надання фінансового кредиту, укладеними ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит» №19879-03/2024 від 12.03.2024 року та №11113-04/2024 від 07.04.2024 року.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима відповідачем матеріали справи не містять.

Таким чином, позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконала, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання.

Відтак, суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту №19879-03/2024 від 12.03.2024 року та №11113-04/2024 від 07.04.2024 року, у зв`язку із невиконанням їх умов. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №19879-03/2024 від 12.03.2024 року в розмірі 11375,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4875,00 грн. - сума заборгованості за процентам; за договором про надання фінансового кредиту №11113-04/2024 від 07.04.2024 року в розмірі 17500,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн. - сума заборгованості за процентами, а всього 28875,00 грн.

Оскільки, за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1138,92 грн., виходячи з наступного розрахунку 28875,00 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 3028,00 грн. (ставка судового збору) : 76769,00 грн. (сума заявлених позовних вимог).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 28875 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 00 копійок за договором про надання фінансового кредиту №19879-03/2024 від 12.03.2024 року в розмірі 11375,00 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4875,00 грн. - сума заборгованості за процентам; за договором про надання фінансового кредиту №11113-04/2024 від 07.04.2024 року в розмірі 17500,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1138 (одна тисяча тридцять вісім) гривень 92 копійки.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ( юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри,30);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 21.10.2025

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська