П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 752/479/25

Провадження№22-ц/824/11163/2025

Резолютивна частина постанови оголошена 08 жовтня 2024 року

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2025 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Желепи В.В.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Зубицькою Любов Миколаївною, на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва, постановлену у складі судді Кирильчук І.А. 15 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини..

13 березня 2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бабішеної М.Л. про призначення у справі № 752/479/25 судово-медичної (молекулярно-генетичну) експертизу щодо кровної спорідненості між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, оскільки відповідачем було подано відзив, у якому він заперечує проти задоволення позову і визнання його батьківства щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то позивач вважає, що у даній справі має бути призначена судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза щодо кровної спорідненості між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За її результатами можна буде з вірогідністю 99,9% підтвердити факт батьківства відповідача щодо дитини. Проведення експертизи представник позивача просила доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (, юридична адреса: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, буд. 4).

11 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли уточнення до клопотання про призначення експертизи, у якому представник позивача просила суд призначити експертизу і доручити її проведення Медико-генетичному центру «Мама Папа» (ТОВ «Мама Папа») (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21, код ЄДРПОУ - 40652411). Це, на думку представника позивача, допоможе в найкоротший строк отримати висновок за результатами експертизи та сприятиме ширшому опціону визначення можливих дат відібрання зразків та дотриманню розумності строків розгляду справи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року клопотання представників відповідача - ОСОБА_5 та Зубицької Л.М. - про залишення без розгляду клопотання представника позивача - Бабішеної М.Л. про призначення у даній справі судової молекулярно-генетичної експертизи залишено без задоволення.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Бабішеної М.Л. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, подане в межах розгляду цивільної справи № 752/479/25 задоволено.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (, юридична адреса: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, буд. 4).

На вирішення експерта (експертів) поставлено питання:

1)Чи існує кровна спорідненість між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2)Якщо кровна спорідненість існує, то чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Зобов`язано ОСОБА_2 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у час, визначений експертом.

Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у час, визначений експертом.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Встановлено строк оплати вартості експертизи у термін, визначений Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи.

Попереджено експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Роз`яснено учасникам справи наслідки частини першої статті 109 ЦПК України, згідно із якою у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі № 752/479/25 на час проведення експертизи зупинено до отримання висновку експерта.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представників відповідача - ОСОБА_5 та Зубицької Л.М. - про залишення без розгляду клопотання представника позивача - Бабішеної М.Л. про призначення у даній справі судової молекулярно-генетичної експерти та задовольняючи клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Бабішеної М.Л. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання про призначення експертизи є заявою з процесуального питання і само по собі не є доказом в розумінні статті 76 ЦПК України, тому може бути подане в межах підготовчого провадження а також з того, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що представником позивача клопотання про призначення експертизи було подане поза межами строку, встановленого статтею 177 ЦПК України.

Враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, зокрема, що обставина встановлення біологічного батьківства, яка може бути підтверджена експертизою, є істотною і її з`ясування є обов`язковим для правильного вирішення справи, оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує факт кровної спорідненості з дитиною, то суд вважає обґрунтованим клопотання представника позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Саме висновок такої експертизи, на думку суду, є одним із доказів, що може засвідчити походження дитини від певної особи, а для з`ясування цих обставин, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідну обставину об`єктивно неможливо. Отже, при розгляді даної справи необхідні спеціальні знання, у сфері іншій, ніж право, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити проведення у справі молекулярно-генетичної експертизи. Суд вважав, що усі сумніви і протиріччя, на які посилаються учасники справи повинні бути усунені у встановлений законом спосіб, а суд зі свого боку повинен скористатись усіма наданими процесуальними засобами для офіційного з`ясування всіх обставин справи з метою винесення законного та обґрунтованого рішення, тобто через призначення у справі судової експертизи

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представник ОСОБА_2 - адвокат Зубицька Л.М.подала апеляційну, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2025 р. у справі №752/479/25 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи повернути заявнику без розгляду.

Зазначає, що позовну заяву до Голосіївського районного суду м. Києва Позивачем подано 06.01.2025 р. та до позовної заяви не було додано клопотання про призначення експертизи в розумінні вимог ст. 177 ЦПК України і відповідних відомостей не містить сама позовна заява.

Строки для подання такого клопотання чітко визначені в ст. 177 ЦПК України та є нормою прямої дії де чітко зазначено та чітко вказано коли саме може бути подано таке клопотання.

У вказаній статті чітко зазначено коли саме повинно бути подано таке клопотання, а не на якій стадії розгляду справи воно повинно розглядатися, як про це вказує суд першої інстанції зазначаючи, що таке клопотання подається та розглядається під час підготовчого засідання.

Вказує, що клопотання про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи було подано до суду 13.03.2025 р. за вхідним №16201 (що підтверджується відтиском печатки вхідної кореспонденції Голосіївської районного суду м. Києва - аркуш справи 190-193) та дане клопотання не містить будь - яких заяв щодо поновлення пропущеного строку а також відсутнє будь-яке логічне обґрунтування пропуску такого строку оскільки, як стверджує сама Позивач в своїй позовній заяві на аркуші справи №6, -«Крім того, я вкотре зазначила, що готова добровільно і без суду провести ДНК-тест (якщо він ще має сумніви щодо свого батьківства)» (дане твердження зафіксовано в листі від 08травня 2024 року), що свідчить про той факт, що задовго до подачі позовної заяви Відповідач не визнавав та не визнає свого батьківства щодо малолітнього ОСОБА_3 .

Таким чином Відповідач знала про той факт, що Відповідач не визнає свого батьківства по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 та не була позбавлена права заявити клопотання про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи у відповідності до вимог ст. 177 ЦПК України, а пояснення представника позивача в судовому засіданні 15.04.2025 р. є нічим іншим як спроба ввести суд в оману.

Однак суд першої інстанції, знову ж таки, не звернув чи не захотів звернути уваги на даний встановлений та підтверджений матеріалами справи факт.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи, яке мало місце при винесенні оскаржуваної ухвали суддею Голосіївського районного суду м. Києва Кирильчук І.А., має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Бабішена М.Л. посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Бабішена М.Л. заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Зубрицької Л.М., Голосіївського відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача та третьої особи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

17 лютого 2025 року до суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 - адвоката Муравського О. на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

24 лютого 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника ОСОБА_1 - адвоката Бабішеної М. Л.

13 березня 2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бабішеної М. Л. про призначення у справі № 752/479/25 судово-медичної (молекулярно-генетичну) експертизу щодо кровної спорідненості між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли уточнення до клопотання про призначення експертизи, у якому представник позивача просила суд призначити експертизу і доручити її проведення Медико-генетичному центру «Мама Папа» (ТОВ «Мама Папа») (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21, код ЄДРПОУ - 40652411). Це, на думку представника позивача, допоможе в найкоротший строк отримати висновок за результатами експертизи та сприятиме ширшому опціону визначення можливих дат відібрання зразків та дотриманню розумності строків розгляду справи.

14 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення представника відповідача - Зубицької Л. М. на клопотання про призначення експертизи, у яких представник зазначила, що клопотання представника позивача у справі було подано до суду 13 березня 2025 року вх. № 16201, в той час як сама позовна заява подана до суду 06 січня 2025 року вх. № 401. Однак, відповідно до статті 177 ЦПК України клопотання про призначення експертизи мало бути подане разом із позовною заявою. Строки на подання клопотання про призначення експертизи є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із клопотанням або викладається окремо у вигляді клопотання про поновлення пропущеного строку. Однак, подане клопотання про призначення експертизи не містить будь - яких заяв щодо поновлення пропущеного строку а також відсутнє будь-яке логічне обґрунтування пропуску такого строку. Тому вказане клопотання необхідно повернути заявнику без розгляду відповідно до вимог частини другої статті 126 ЦПК України.

Стаття 12 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Співставляючи стадії процесу доказування та стадії судового процесу, суд враховує, що згідно із статтею 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з частиною першою статтею 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до норм статті 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи (пункт 8).

Згідно з частиною другою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За визначенням частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З огляду на наведені норми висновки експертів є різновидом доказів у справі, а зібрання відповідних доказів, згідно приписів статті 197 ЦПК України, є одним із завдань підготовчого провадження.

Таким чином, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції , що клопотання про призначення експертизи є заявою з процесуального питання і само по собі не є доказом в розумінні статті 76 ЦПК України, тому може бути подане в межах підготовчого провадження, а не виключно разом з позовною заявою відповідно до частини третьої статті 177 ЦПК України, а тому відсутні підстави вважати, що представником позивача клопотання про призначення експертизи було подане поза межами строку, встановленого статтею 177 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем було пропущено строк на подання клопотання про призначення експертизи не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: ) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до положень ст. 177 ЦПК України, на яку посилається апелянт, позивач

зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Аналізуючись зміст зазначених вимог закону, чинним ЦПК України чітко розмежовано порядок подання доказів і подання клопотань. І якщо подання доказів саме разом з позовною заявою вказується як обов`язок позивача, то подання клопотань разом із позовною заявою є правом, яке може бути реалізоване як під час подання позовної заяви, так і в подальшому в рамках підготовчого провадження у справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання представників відповідача - ОСОБА_5 та Зубицької Л.М. - про залишення без розгляду клопотання представника позивача - Бабішеної М.Л. про призначення у даній справі судової молекулярно-генетичної експерти та задовольняючи клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Бабішеної М.Л. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, врахував, що клопотання про призначення експертизи саме по собі не є доказом, а тому, на подання такого клопотання не поширюються строки і порядок, встановлені для подання доказів.

Так, за визначенням частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що

обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З огляду на наведені норми висновки експертів є різновидом доказів у справі, а зібрання відповідних доказів, згідно приписів статті 197 ЦПК України, є одним із завдань підготовчого провадження.

Клопотання про призначення експертизи є заявою з процесуального питання і само по собі не є доказом в розумінні статті 76 ЦПК України, а лише частиною процедури їх зібрання, тому може бути подане в межах підготовчого провадження, а не виключно разом з позовною заявою.

Тож, в оскаржуваній ухвалі суд вірно врахував положення норм чинного процесуального законодавства, а рішення про задоволення клопотання та призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи є законним і обґрунтованим.

Щодо посилання сторони відповідача в апеляційній скарзі, що підставою для подання клопотання про призначення експертизи став відзив, у якому він заперечує проти задоволення позову, то це є правом позивача передбачене ст. 43 ЦПК України.

Крім того, клопотання позивача про призначення експертизи мотивовано, в першу чергу, тим, що: існує сукупність підстав для її призначення - предметом доказування у даній справі є наявність кровного споріднення між Відповідачем та дитиною, а для встановлення заявлених фактів (батьківства Відповідача щодо дитини) необхідні спеціальні знання в галузі судової медицини та генетики та сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема:

-з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

- може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

- з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; - вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- вирішує заяви та клопотання учасників справи;

- здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Тому дії позивача щодо подання клопотання про призначення експертизи у даній справі у підготовчому засіданні є законними та обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що стороною відповідача а ні в запереченнях на етапі розгляду клопотання про призначення експертизи в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не наведено жодної підстави заперечення проти проведення такої експертизи по суті.

У апеляційній скарзі наводяться посилання на процесуальні аспекти, але не наводиться жодних аргументів чому ж така експертиза не повинна бути проведена у даній справі, з урахуванням, що її результати можуть надати науково обґрунтоване підтвердження або спростування факту батьківства

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Зубицькою Любов Миколаївною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає .

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна