Справа № 308/3692/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Придачука О. А.

за участі секретаря судового засідання - Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у якому зазначає, що 07.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В., на підставі виконавчого напису № 3091 від 20.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62444039. Про дане провадження позивач дізналася з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується, зазначаючи, що виконавчий напис № 3091 від 20.06.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 вчинений з порушенням діючого законодавства.

А тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3091 від 20.06.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без її участі у якій вона означає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить задовольнити позов. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Треті особи у судове засідання не з`явиися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов відповідачем не подано, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 3091, згідно якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором № МФ-442 від 08.06.2019 року, укладеним з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИМІКОФІНАНС (), правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами Ф26-09/19 від 26.09.2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (, за період з 26.09.2019 по 06.03.2020 року, стягнуто заборгованість на загальну суму 18586,25 грн.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, вчиняючи 20.06.2020 року виконавчий напис № 3091 приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 1172, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Посилання нотаріуса на п. 2 Переліку документів у редакції постанови № 1172 свідчить також про те, що виконавчий напис вчинявся на не нотаріально посвідченому договорі.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 20.06.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис №3091 не підлягає виконанню.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2).

Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В контексті вказаної практики суд уважає обґрунтування цього рішення достатнім.

А тому враховуючи, що у ході розгляду справи судом встановлено, що виконавчий напис № 3091 від 20.06.2020 року вчинено на підставі п. 2 Переліку документів у редакції постанови № 1172, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1610,40 (одна тисяча шістсот десять грн. 40 коп. ) грн. (1073,60 грн. судовий збір за поданя позову, 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 18, 81,141, 142, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352,354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3091, виданий 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ГОрай Олегом Станіславовичем, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором № МФ-442 від 08.06.2019 року, укладеним з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИМІКОФІНАНС (), правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами Ф26-09/19 від 26.09.2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (), за період з 26.09.2019 по 06.03.2020 року, стягнуто заборгованість на загальну суму 18586,25 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість грн. 25 коп.) грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 1610,40 (одна тисяча шістсот десять грн. 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук