Справа № 191/3739/24
У х в а л а

про прийняття справи до провадження

та про залишення позовної заяви без руху

"09" жовтня 2025 р. суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Філіппов Є.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області Битяка І.Г. перебувала позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 10.09.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про відвід судді задоволено. Цивільну справу № 191/3739/24 (провадження № 2/172/207/25) передано до канцелярії Васильківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду справи іншим суддею цього ж суду, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Філіппову Є.Є.

Із поданого позову та долучених до нього матеріалів видно, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Республіки Туреччина. Матеріалами справи встановлено, що відповідач зареєстрованого місця проживання на території України не має, згідно з інформацією Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України громадянин Туреччини ОСОБА_2 виїхав з України у 2018 році до Анталії і назад не повертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця поживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Окрім того, порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63 Закону України Про міжнародне приватне право передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1874053 від 09.10.2025 року, позивач ОСОБА_1 16.06.2021 року знялася з реєстрації на території України. Крім того, у позовній заяві зазначено, що позивач та відповідач перебувають за межами України.

Приписами ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам стороною позивача не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України " Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Такої угоди для визначення підсудності стороною позивача суду до позовної заяви не долучено.

Суд також вважає необхідним роз`яснити, що розділом ХІ ЦПК України визначено порядок провадження у справах за участю іноземних осіб.

Відповідно до вимог ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Для вручення документів (позовної заяви про розірвання шлюбу) на території іншої держави, суд України звертається з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви позивачкою не долучено жодних доказів на підтвердження її права щодо вибору підсудності згідно вимог ч. ч. 2, 10 ст. 28 ЦПК України, а саме: не долучено до позову докази спільного проживання сторін на території України, наявність (або відсутність) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам; домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Крім того, позовну заяву подано лише на українській мові та не перекладено на мову, якою володіє відповідач турецьку, виходячи з його громадянства (такий переклад має бути здійснений дипломованим перекладачем та засвідчений нотаріально).

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В

Цивільну справу № 191/3739/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийняти до свого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня отримання ухвали.

У випадку виконання вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Є.Філіппов