Житомирський апеляційний суд
Справа №272/168/25 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 91 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Борисюка Р.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №272/168/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою

за апеляційною скаргою Міністерства оборони України

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Карповець В.В.

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ярошенко С.М., звернулась до суду із заявою, в якій просила оголосити її батька, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

На обґрунтування заяви зазначала, що ОСОБА_3 призваний за мобілізацією 20.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №5 від 21.04.2022, сержанта ОСОБА_3 з 21.04.2022 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду.

Під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області, відбувся стрілецький бій та обстріл з міномета збройними силами противника, під час якого старший сержант ОСОБА_3 отримав смертельні осколкові мінно-вибухові поранення.

Згідно пояснень свідка, 19.02.2023 старший помічник гранатометника 3 відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_3 ніс службу на с/п 27/1. Близько 9:30 години почався обстріл противником з СПГ, снаряд якого потрапив в окоп та вбив старшого сержанта ОСОБА_3 . Тіло старшого сержанта ОСОБА_3 залишилось на позиції, яка перебуває під контролем ворога. Можливості евакуювати тіло військовослужбовця без загрози життю і здоров`ю інших військовослужбовців неможливо.

Згідно Акту службового розслідування від 01.04.2023, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2023 старший сержант ОСОБА_3 виконував бойове завдання поблизу населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області у районі спостережного пункту 27/1. Зник безвісти під час обстрілу з СПГ та штурмових дій позицій. Через інтенсивні бойові дії пошук військовослужбовця неможливий.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повідомленням про зникнення безвісти № 459 від 02.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 сповіщено, що його син, стрілець помічник гранатометника механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зник безвісти 19.02.2023 під час стрілецького бою та мінометного обстрілу біля с. Макіївка, Сватівського району, Луганської області.

Згідно Акту службового розслідування, комісією встановлено зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 в районі населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області під час виконання бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації.

При цьому зазначає, що оголошення ОСОБА_3 померлим необхідно заявнику для реалізації спадкових прав та отримання виплат, передбачених чинним законодавством України, в разі загибелі батька.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2025 року заяву задоволено. Оголошено ОСОБА_3 померлим, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 в н.п. Макіївка, Сватівського району, Луганської області під час захисту Батьківщини, виконуючи бойове завдання та забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення. Датою смерті ОСОБА_3 вважати ІНФОРМАЦІЯ_7 . Роз`яснено заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Міністерство оборони України звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про оголошення померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 наведений правовий висновок, згідно якого шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. При цьому, конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309.

У змісті вищенаведеного Наказу № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Вказує, що, оголошуючи померлим (загиблим) старшого помічника гранатометника 3 відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 сержанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції визначив день вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцем смерті населений пункт Макіївка Сватівського району Луганської області.

В свою чергу, у пункту 1.2. Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 № 309, наявний запис за № UA0019068, що активні бойові дії на території населеного пункту Макіївка Красноріченської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області розпочались 24 лютого 2022 року та станом на поточний момент не завершені.

На думку скаржника, з огляду на відсутність факту закінчення воєнних дій на території даного населеного пункту, як місця вірогідної загибелі ОСОБА_3 , то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним.

Отже, суд першої інстанції, не врахував зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 р. у справі № 755/11021/22 та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви, чим допустив порушення вимог частини другою статті 46 ЦК України.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник заявника просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу Міністерства оборони України - без задоволення. При цьому посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , а заінтересована особа ОСОБА_2 - його батьком (а.с.6,10,14,16). Мати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14,28).

Батьки заявниці, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , розірвали шлюб 23 лютого 2006 року (а.с.26).

ОСОБА_3 призваний за мобілізацією 20.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №5 від 21.04.2022, сержанта ОСОБА_3 з 21 квітня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду.

Під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області, відбувся стрілецький бій та обстріл з міномета збройними силами противника під час якого старший сержант ОСОБА_3 отримав смертельні осколкові мінно-вибухові поранення.

Згідно пояснень свідка, 19.02.2023 старший помічник гранатометника 3 відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_3 ніс службу на с/п 27/1. Близько 9:30 години почався обстріл противником з СПГ, снаряд якого потрапив в окоп та вбив старшого сержанта ОСОБА_3 . Тіло старшого сержанта ОСОБА_3 залишилось на позиції, яка перебуває під контролем ворога. Можливості евакуювати тіло військовослужбовця без загрози життю і здоров`ю інших військовослужбовців неможливо.

Згідно Акту службового розслідування від 01.04.2023, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2023 старший сержант ОСОБА_3 виконував бойове завдання поблизу населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області у районі спостережного пункту 27/1. Зник безвісти під час обстрілу з СПГ та штурмових дій позицій. Через інтенсивні бойові дії пошук військовослужбовця неможливий.

Повідомленням про зникнення безвісти № 459 від 02.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 сповіщено, що його син, стрілець помічник гранатометника механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зник безвісти 19.02.2023 під час стрілецького бою та мінометного обстрілу біля с. Макіївка, Сватівського району, Луганської області.

Згідно Акту службового розслідування, комісією встановлено зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 в районі населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області під час виконання бойового завдання по відбиттю збройної агресії російської федерації.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в зоні бойових дій, на якій неможливо отримати лікарське свідоцтво про смерть.

Оголошення померлим батька, є необхідним заявниці для отримання свідоцтва про смерть, можливості вступу у спадщину, що відкриється після його смерті та отримання відповідної грошової компенсації, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України, передбаченої Постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно повідомлення Бердичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на зберіганні у відділі відсутній. Перевірку проведено з 19.02.2023 по час надання відповіді по первинним актовим записам та з 20.02.2024 по час надання відповіді по поновленим актовим записам цивільного стану. Книги актових записів про смерть збереглися.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням обставин даної справи, які свідчать про високу ймовірність настання смерті ОСОБА_3 внаслідок бойових дій за обставин, які загрожували настанням його смерті, з дня імовірної смерті ОСОБА_3 пройшло більш ніж шість місяців, тому він може бути оголошений померлим в порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема, письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №607/1612/23 (провадження №61-6323св23).

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Згідно ч. 1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376).

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п.81,85).

Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.п.94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22).

Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2023 року старший сержант ОСОБА_3 виконував бойове завдання поблизу населеного пункту Макіївка, Сватівського району, Луганської області у районі спостережного пункту 27/1. Зник безвісти під час обстрілу з СПГ та штурмових дій позицій. Через інтенсивні бойові дії пошук військовослужбовця неможливий.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій 28 лютого 2025 року №376, станом на час розгляду справи судом першої інстанції, с. Макіївка Красноріченської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_1 , віднесено до територій активних бойових дій, які не припинені.

За таких обставин, відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_3 померлим не розпочався і звернення заявника ОСОБА_1 із цією заявою є передчасною, а тому не може бути задоволена з вищенаведених підстав.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про оголошення особи померлою, оскільки заяву подано до суду з порушенням строків, визначених ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Відтак, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідають вимогам закону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 726,72 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2025 року.

Головуючий Судді